Справа № 132/1329/22
Провадження №1-кп/132/319/22
Вирок

Іменем України

20.12.2022р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 11 лютого 2022 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Павлівка Калинівського району Вінницької області, українки, громадянки України, із вищою освітою, одруженої, офіційно непрацевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.239; ч.2 ст.367 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_7 , будучи директором Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.239; ч.2 ст.367 КК України, за наступних обставин. Так, згідно п.п.1.1, 3.1, 3.2, 3.2.1 Положення про Калинівську філію Державного підприємства «Укрветсанзавод», затвердженого наказом в.о.генерального директора Державного підприємства «Укрветсанзавод» від 31.01.2013 року № 4-П/13, Калинівська філія Державного підприємства «Укрветсанзавод» (надалі Філія), створена відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та як відокремлений підрозділ Державного підприємства «Укрветсанзавод» без права юридичної особи; метою діяльності Філії є забезпечення екологічного, епізоотичного та ветеринарно-санітарного благополуччя в Україні шляхом збору, перевезення, заготівлі, переробки та утилізації відходів тваринного походження, неякісних харчових продуктів та продовольчої сировини, а також підвищення якості та збільшення обсягів реалізації продукції, отриманої в результаті утилізації та переробки (борошно м`ясне, кісткове, м`ясо-кісткове, кров`яне, рибне, пір`яне, технічний жир надалі Продукція); основним напрямком діяльності Філії є здійснення протиепізоотичних заходів: збір, заготівля, перевезення, утилізація та переробка туш загиблих тварин, кісток інших відходів м`ясо- та птахопереробних підприємств, вилученої з обігу неякісної або небезпечної продукції, іншої сировини тваринного походження. Пунктом 11 ч.1 ст.1 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною» встановлено, що оператор ринку суб`єкт господарювання, що вчиняє будь-які дії з побічними продуктами тваринного походження, не призначеними для споживання людиною, та бере участь в їх обігу. Таким чином, Калинівська філія Державного підприємства «Укрветсанзавод» є відокремленим підрозділом оператора ринку, що вчиняє будь-які дії з побічними продуктами тваринного походження, не призначеними для споживання людиною, та бере участь у їх обігу. Так, наказом № 26-к/13 від 18.03.2013 року, ОСОБА_7 було прийнято на посаду директора Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод». Відповідно до п.1 розділу І, п.п.1, 11, 15 розділу ІІ Посадової інструкції директора філіалу (надалі Посадова інструкція), затвердженої генеральним директором Державного підприємства «Укрветсанзавод» ОСОБА_8 директор філіалу відноситься до категорії керівників, керує відповідно до діючого законодавства виробничо-господарською і фінансово-економічною діяльністю в межах повноважень, наданих йому Підприємством, та несе повну відповідальність за наслідки прийняття рішень, збереження і ефективне використання майна Підприємства, а також фінансово-господарські результати діяльності філіалу; вирішує питання, що стосуються фінансово-економічної і виробничо-господарської діяльності філіалу, у межах наданих прав, доручає ведення окремих напрямків діяльності іншим посадовим особам заступникам, керівникам структурних підрозділів; забезпечує дотримання в діяльності філіалу вимог нормативних документів з охорони праці, виробничої санітарії, протипожежного захисту та дотримання вимог законодавства з охорони навколишнього середовища. Згідно п.6 розділу ІV Посадової інструкції, директор філіалу несе персональну відповідальність за наслідки прийнятих ним рішень, що виходять за межі його повноважень, встановлених чинним законодавством, Положенням про філію, Довіреністю, іншими нормативними правовими актами; за організацію та забезпечення охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарної та пожежної безпеки у філіалі. Директор філіалу не звільняється від відповідальності, якщо дії, що тягнуть відповідальність були запроваджені особами, яким він делегував свої повноваження. За п.3 розділу V Посадової інструкції, директор повинен знати перспективи, вітчизняні і світові тенденції технологічного, технічного, економічного і соціального розвитку галузі утилізації та переробки відходів тваринного походження, неякісних харчових продуктів та продовольчої сировини, а також Підприємства. Таким чином, ОСОБА_7 наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому відповідно до ст.18 КК України та положень п.1 примітки до ст.364 КК України, є службовою особою. Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною», побічними продуктами тваринного походження, що належать до категорії ІІ, є туші та їх частини, крім зазначених у статтях 11 та 13 цього Закону, тварин, що загинули від інфекційних хвороб, у тому числі тварин, підозрюваних у зараженні та /або захворюванні, а також репродуктивний матеріал, не призначений для селекційних цілей, плоди, ембріони, відходи інкубації, отримані від таких тварин. Згідно абз.5 п.5 ч.1 ст.20 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначенні для споживання людиною», оператори ринку у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження незалежно від форми власності зобов`язані забезпечувати створення належних санітарних умов на потужностях (об`єктах) з оброблення, переробки побічних продуктів тваринного походження під час поводження з такими продуктами та роздільне збирання даних продуктів. За ч.2 ст.23 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною», оператори ринку повинні забезпечити, щоб побічні продукти тваринного походження та продукти оброблення, переробки побічних продуктів тваринного походження, які не відповідають вимогам цього Закону, не залишали межі їхніх потужностей (об`єктів), крім випадків, коли це здійснюється з метою видалення, зокрема якщо: 1) на потужності, на яких здійснюється оброблення, переробка побічних продуктів тваринного походження, що належать до категорії ІІ або ІІІ, потрапили побічні продукти тваринного походження, що належать до категорії І; 2) на потужності, на яких здійснюється оброблення, переробка, утилізація чи видалення побічних продуктів тваринного походження, потрапили побічні продукти тваринного походження або продукти оброблення, переробки побічних продуктів тваринного походження, радіаційне забруднення яких перевищує максимально допустимий рівень відповідно до законодавства. Разом з тим, відповідно до п.«б» ч.1 ст.91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля. Одночасно ч.1 ст.35 Закону України «Про охорону земель» встановлено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, крім іншого, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям, уживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу. Частиною 1 ст.45 Закону України «Про охорону земель» визначено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. Також, згідно п.«з» ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи», суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах. Відповідно до п.2.1.3 Державних санітарних правил та норм Комунальна гігієна та п.2.7 Грунт, очистка населених місць, побутові та промислові відходи, санітарна охорона ґрунту, гігієнічні вимоги щодо поводження з промисловими відходами та визначення їх класу небезпеки для здоров`я населення (ДСанПіН 2.2.7.029-992), промисловий майданчик для тимчасового зберігання відходів повинен розташовуватися на території підприємства з підвітряного боку, бути покритий неруйнівними та непроникним для токсичних речовин матеріалом (керамзитбетоном, полімербетоном та інш.), з автономним зливовідводом і нахилом у бік очисних споруд; концентрація шкідливих речовин у ґрунті санітарно-захисної зони не повинна перевищувати допустимих рівнів (Методичні вказівки № 4266-87), а в ґрунтових та поверхневих водах ГДК (ДСанПіН 4630-88).

Всупереч вищезазначеним спеціальним правилам, ОСОБА_7 обіймаючи посаду директора Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод», будучи наділеною організаційно-розпорядчими повноваженнями та особою, уповноваженою дотримуватись спеціальних правил щодо запобігання забрудненню земель, яка не звільняється від відповідальності, якщо дії, що тягнуть відповідальність були запровадженні особами, яким вона делегувала свої повноваження та несе персональну відповідальність, у період часу з 31 жовтня 2019 року по 29 вересня 2021 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді створення загрози життю та здоров`ю людей чи довкіллю, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, з метою забезпечення діяльності підприємства та з мотивів неспроможності виробничих потужностей Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» своєчасно та в повному обсязі переробляти отримані побічні продукти тваринного походження, надала вказівку працівникам Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод», у тому числі головному інженеру ОСОБА_9 на здійснення систематичного, неодноразового розміщення ними та невстановленими досудовим розслідуванням контрагентами Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» побічних продуктів тваринного походження, що призвело до їх накопичення та підсумкового зайняття 1,306га. території, яка не огороджена та не має твердого покриття, за межами виробничих потужностей Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод», а саме на частині земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0002, площею 3,8354га., розташованій за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, селище Гулівці, вулиця Залізнична, 3, яка на підставі Державного акту на право постійного користування серії ІІ-ВН № 000999 від 04.11.1997 року, перебуває у постійному користуванні Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод». За висновком судової інженерно-екологічної експертизи № 1599/21-23 від 18.01.2022 року, за результатами дослідження проб ґрунтів на земельній ділянці з кадастровим номером :06:000:0002, розташованій за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, селище Гулівці, вулиця Залізнична, 3, на території Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» виявлено перевищення концентрації показників ґрунту порівняно з фоновими пробами, а саме: амоній (обмінний) у перерахунку на азот амонійний, та органічні речовини, що екстрагуються петролейним ефіром (тваринні жири). Зважаючи на суттєве перевищення фонових показників концентрації в ґрунтах органічних речовин, що екстрагуються петролейним ефіром (тваринні жири), а також значні площі забруднення внаслідок неналежного поводження з відходами, а саме розміщення побічних продуктів тваринного походження на відкритому ґрунті, створена небезпека для життя, здоров`я людей та довкілля.

Вона же, всупереч вищезазначеним спеціальним правилам, перебуваючи на посаді директора Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод», тобто будучи наділеною організаційно-розпорядчими повноваженнями, уповноваженою здійснювати керівництво виробничо-господарською діяльністю підприємства, зобов`язаною дотримуватись спеціальних правил щодо запобігання забрудненню земель, забезпечувати дотримання в діяльності філіалу вимог законодавства з охорони навколишнього середовища, право доручати ведення окремих напрямків діяльності іншим посадовим особам заступникам, керівникам структурних підрозділів підприємства, та будучи особою, яка у зв`язку з займаною посадою не підлягає звільненню від відповідальності, якщо дії, що тягнуть відповідальність були запровадженні особами, яким вона делегувала свої повноваження, тобто особою, на яку покладено персональну відповідальність за наслідки прийнятих нею рішень, у період часу з 31 жовтня 2019 року по 29 вересня 2021 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді створення загрози життю та здоров`ю людей чи довкіллю, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, тобто неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, всупереч умов, що склалися та які полягають у неспроможності виробничих потужностей Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» своєчасно та в повному обсязі переробляти отримані побічні продукти тваринного походження, надала вказівку працівникам Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод», у тому числі головному інженеру ОСОБА_9 про організацію та систематичне, неодноразове розміщення ними та невстановленим досудовим розслідуванням контрагентам Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» побічних продуктів тваринного походження за межами спеціально відведених місць, що призвело до їх накопичення та підсумкового зайняття 1,306га. території, яка не огороджена та не має твердого покриття, за межами виробничих потужностей Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод», а саме на частині земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0002, площею 3,8354га., розташованій за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, селище Гулівці, вулиця Залізнична, 3, яка на підставі Державного акту на право постійного користування серії ІІ-ВН № 000999 від 04.11.1997 року, перебуває у постійному користуванні Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод», що завдало тяжкі наслідки охоронюваним законом державним та громадським інтересам. Зокрема, відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи № 1599/21-23 від 18.01.2022 року, за результатами дослідження проб ґрунтів на земельній ділянці з кадастровим номером :06:000:0002, розташованій за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, селище Гулівці, вулиця Залізнична, 3, на території Калинівської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» виявлено перевищення концентрації показників ґрунту порівняно з фоновими пробами, а саме: амоній (обмінний) у перерахунку на азот амонійний, та органічні речовини, що екстрагуються петролейним ефіром (тваринні жири). Зважаючи на суттєве перевищення фонових показників концентрації в ґрунтах органічних речовин, що екстрагуються петролейним ефіром (тваринні жири), а також значні площі забруднення внаслідок неналежного поводження з відходами, а саме розміщення побічних продуктів тваринного походження на відкритому ґрунті, створена небезпека для життя, здоров`я людей та довкілля. Розмір збитків, заподіяних забрудненням земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0002, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок розміщення на ній побічних продуктів тваринного походження, становить 1022673грн.96коп. Таким чином, неналежне виконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них завдало тяжкі наслідки охоронюваним законом державним та громадським інтересам у вигляді забруднення земель та матеріальної шкоди в сумі 1022673грн.96коп., що у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який станом на 01.07.2021 року склав 1147грн.00коп.

Обвинувачена ОСОБА_7 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, зазначивши, що дійсно у період часу з 31.10.2019 року по 29.09.2021 року, обіймаючи посаду директора Калинівської філії ДП «Укрветсанзавод», своїми вказівками сприяла вчиненню іншим особами забруднення земельної ділянки, що перебувала у постійному користуванні підпорядкованої їй філії, речовинами, шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, а також в цей же період часу, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, допустила службову недбалість, що завдало тяжкі наслідки у вигляді забруднення земельної ділянки, за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області будучи потерпілою особою, звернулася до суду із клопотанням, в якому просила розглянути кримінальне провадження за відсутності її представника.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорювала фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а її дії за ч.5 ст.27, ч.1 ст.239 КК України, а саме пособництво у забрудненні земель речовинами та іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, та за ч.2 ст.367 КК України, а саме службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжкі наслідки охоронюваним законом державним та громадським інтересам, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесені до нетяжких злочинів, раніше не судима, згідно характеристик за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони, одружена, має на утриманні одну малолітню дитину, на відповідному психіатричному та наркологічному обліку в лікувальному закладі не перебуває. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Прокурор у своїй промові, під час виступу у судових дебатах, просив визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.239; ч.2 ст.367 КК України, та призначити їй покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.239 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн.00коп., та за ч.2 ст.367 КК України у вигляді позбавлення волі на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах державної форми власності на два роки, без штрафу.

Суд погоджується з такою позицією, оскільки запропоноване прокурором покарання враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, дані про її особу та конкретні обставини даної справи.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_7 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, визнала свою провину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказані кримінальні правопорушення, а саме за ч.5 ст.27, ч.1 ст.239 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн.00коп., та за ч.2 ст.367 КК України у вигляді позбавлення волі на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах державної форми власності на два роки, без штрафу.

Відповідно до частин 1, 3 статті 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.

З урахуванням цих вимог закону, за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_7 необхідно визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах державної форми власності строком на два роки, без штрафу.

Згідно приписів частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам необхідно мати на увазі, що ч.1 ст.75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та інші обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_7 відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 162985 від 22.03.2022 року є інвалідом третьої групи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, а тому суд приймає рішення про звільнення її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, із іспитовим строком на 2 (два) роки, та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Положеннями статті 77 КК України визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст.77 КК України, може призначити додаткові покарання: штраф (за умови, що він передбачений санкцією закону, за яким засуджується особа); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.

З урахуванням цього, додаткове покарання ОСОБА_7 у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах державної форми власності строком на 2 (два) роки, необхідно виконувати самостійно.

Витрати на залучення експерта згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи № 1599/21-23 від 18.01.2022 року у розмірі 13728грн.80коп., відшкодовано на підставі вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 11.05.2022 року у справі №132/567/22.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_10 від 21.06.2022 року у справі №127/12704/22, на момент надходження даного кримінального провадження на адресу Калинівського районного суду Вінницької області та його автоматизованого розподілу між суддями, вичерпав свою дію, та повторно не застосовувався.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілою особою не заявлявся.

Відповідно до частин 1, 2 статті 374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

Згідно роз`яснень викладених в узагальнені Верховного Суду України від 01.08.2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 20.12.2022 року, то датою його постановлення є саме цей день.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.239; ч.2 ст.367 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.5 ст.27, ч.1 ст.239 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000грн.00коп.;

-за ч.2 ст.367 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах державної форми власності строком на 2 (два) роки, без штрафу.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах державної форми власності строком на 2 (два) роки, без штрафу.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 20.12.2022 року.

Додаткове покарання ОСОБА_7 у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах державної форми власності строком на 2 (два) роки, виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженій, що вона має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженій та прокурору.

Суддя