В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2022 року близько 23 години 20 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов у будинок за місцем мешкання свого знайомого, ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою привітати з наступаючим Новим роком.

Під час спілкування з ОСОБА_6 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 раптово виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 наніс удар рукою в область голови ОСОБА_4 . Після чого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 взяв зі столу кухонний ніж, з метою помсти, умисно наніс удар ножом ОСОБА_6 в область живота, але останній з метою самозахисту заблокував удар правою рукою, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани правого передпліччя, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, оскільки загоєння рани, у своєму звичайному клінічному перебігу, відбувається в строк, перевищуючий 6-ть днів, але менше 21-го (згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

Бажаючи довести свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень до кінця, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що наносячи удар ножом в область живота зможе ушкодити життєво важливі органи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись в положенні напроти ОСОБА_6 , наніс останньому один удар ножом в область живота, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота, яке супроводжувалось ушкодженнями великого сальнику, брижі та стінок тонкого кишечнику, крововиливами у брижу тонкого кишечнику, в області голівки підшлункової залози, які у своїй сукупності, відносяться, по ступеню тяжкості до тяжких, як небезпечні для життя (згідно п.2.1.3к Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

Після чого ОСОБА_4 , впевнившись, що від його навмисних дій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, як на його думку, достатньої для помсти, залишив місце скоєння кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та суду показав, що з потерпілим ОСОБА_6 до цього випадку він перебував у добрих стосунках, вони мешкають в одному домоволодінні по АДРЕСА_1 , він у флігелі, а потерпілий у будинку. 31 грудня 2022 року він вживав алкогольні напої, випив приблизно 150 г. горілки, після чого приблизно о 23-20 годин зайшов до будинку, де мешкає потерпілий, щоб привітати його з Новим роком. В ході спілкування між ним та ОСОБА_6 раптово виникла сварка, з якої причини, він не пам`ятає. В ході сварки ОСОБА_6 вдарив його кулаком по обличчю. Він обурився, і оскільки ОСОБА_6 фізично сильніше за нього, взяв ніж зі столу, який стояв поряд з ним, та наніс потерпілому один удар в живіт, однак ОСОБА_6 підставив руку та ніж попав у руку. Після чого він наніс ще один удар ножем потерпілому у живіт. Після цього люди, які знаходилися у кімнаті, вивели його з хати та він пішов до себе. Коли його почали виводити, ніж він кинув на стіл. У скоєному кається та шкодує, вибачився перед потерпілим та готовий понести покарання.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні суд вважає правдивими, оскільки вони послідовні і логічні, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, а тому не викликають сумнівів

Крім показань обвинуваченого, його провина в скоєні описаного злочину підтверджується і іншими дослідженими судом доказами

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 31 грудня 2022 року обвинувачений прийшов до нього в гості та зайшов в кімнату в брудному взутті. Він зробив обвинуваченому зауваження, а останній відповів йому нецензурно. У відповідь він вдарив обвинуваченого кулаком в обличчя. Після цього обвинувачений взяв зі столу ніж та наніс йому удар в живіт, однак він заблокував цей удар рукою та ніж попав у руку. Приблизно через 2 хвилини обвинувачений наніс йому ще один удар ножем в живіт. Після цього він сів на ліжко, куди пішов обвинувачений, він не бачив. Йому надали допомогу та викликали швидку. До цього випадку у нього з обвинуваченим були гарні стосунки, ніяких сварок між ними ніколи не було. Обвинуваченого він пробачив, ніяких претензій до нього на теперішній час не має, цивільний позов не заявляє. Вважає, що обвинувачений все зрозумів та більше такого не повториться, просить не призначати обвинуваченому суворого покарання, а призначити покарання з випробуванням та звільнити обвинуваченого з-під варти.

Як вбачається з витягу з ЄРДР №0000001 від 01.01.2023 року, внесено відомості за заявою чергового лікаря КП «Магдалинівська ЦЛ «МСР» про те, що на приймальний покій доставлено ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки та різаної рани правого передпліччя та розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 01.01.2023 року з фототаблицею, місцем події є будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 . Під час огляду у житловий кімнаті на столі виявлено та вилучено: кухонний ніж з нашаруванням речовини бурого кольору на клинку; змив потожирової речовини з руків`я ножа; змив речовини бурого кольору, виявлений на поверхні полу в залі будинку; контрольний змив речовини бурого кольору, виявлений на поверхні полу в залі будинку.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.01.2023 року, ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КК України 01.01.2023 року о 03-35 годин та вилучено спортивну кофту, з написом «adidas» чорного кольору, із вставками по боках білого кольору, з рукавами червоного кольору зі смужками білого кольору, на якій виявлено плями бурого кольору, та спортивні брюки синього кольору, на яких виявлено плями бурого кольору.

З даних дослідженого у судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 02.01.2023 року з фототаблицею, та відеозаписом слідчого експерименту, встановлено, що при проведенні слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності понятих показав місце скоєння злочину будинок АДРЕСА_1 , розповів про обставини вчинення злочину та за допомогою манекена продемонстрував механізм нанесення ударів потерпілому ОСОБА_6 , що співпадає з показаннями, наданими ним у судовому засіданні.

Відповідно до даних протоколу отримання зразків для експертизи від 04.01.2023 року, у потерпілого ОСОБА_6 відібрано зразки крові.

Відповідно до даних протоколу отримання зразків для експертизи від 02.01.2023 року у обвинуваченого ОСОБА_4 відібрано зразки крові.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №47/Е від 20.01.2023 року, у ОСОБА_6 на тілі наявні наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення животу, яке супроводжувалося ушкодженнями великого сальнику, брижі та стінок тонкого кишечнику, п`ять розривів правої частки печінки, крововиливи у брижу тонкого кишечнику, в область голівки підшлункової залози, крововилив у черевну порожнину в обсязі близько 1,6 л крові, колото-різана рана правого передпліччя.

Тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення животу, яке супроводжувалося ушкодженнями великого сальнику, брижі та стінок тонкого кишечнику, крововиливів у брижу тонкого кишечнику, в області голівки підшлункової залози, у своєї сукупності відносяться, по ступеню тяжкості, до тяжких, як небезпечні для життя (згідно п.2.1.3 к Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затв.Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

Колото-різана рана правого передпліччя відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, оскільки загоєння рани, у своєму звичайному клінічному перебігу, відбувається в строк, перевищуючий 6-ть днів, але менше 21-го ( згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

Проникаюче колото-різане поранення животу, яке супроводжувалося ушкодженнями великого сальнику, брижі та стінок тонкого кишечнику, крововиливами у брижу тонкого кишечнику, в області голівки підшлункової залози, колото-різана рана правого передпліччя. заподіяні колюче-річужим предметом, можливо ножем.

Проникаюче колото-різане поранення животу, яке супроводжувалося ушкодженнями великого сальнику, брижі та стінок тонкого кишечнику, крововиливами у брижу тонкого кишечнику, в області голівки підшлункової залози, заподіяні колюче-ріжучим предметом, можливо ножем, тому можливо стверджувати, що вони могли утворитися при пеханізмі, вказаним підозрюваним ОСОБА_4 під час проведення з ним слідчого експерименту 02.01.2023 р.

Згідно висновку судово- медичної експертизи зразка крові ОСОБА_4 №235/325-БД від 17.01.2023 року, кров ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0.

Згідно висновку судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_6 235/324-БД від 07.02.2023 року, при дослідженні зразка крові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно висновка судово-медичної експертизи №235/326-БД від 02.02.2023 року, марлевого тампону зі змивом, кофти та штанів, які належать ОСОБА_4 , на доставленій для дослідження спортивній кофті, вилученій у ОСОБА_4 (об`єкти №№2-9) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні, в більшої частині даних слідів (об`єкти №№3-9) виявлений антиген А, що не виключає можливості походження даних слідів від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В.

В одному сліді крові на кофті спортивній ОСОБА_4 (об`єкт №2) при серологічному дослідженні виявлений антиген В, що не виключає можливості походження даних слідів від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А.

Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження більшої частини слідів крові на спортивній кофті, вилученій у ОСОБА_4 (об`єкти №№3-9) від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , крові якого властивий виявлений в слідах антиген А. Даних за походження вищевказаних слідів за рахунок крові підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому властивий антиген В, не отримано.

Походження крові в об`єкті №2 не виключається від підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки його крові властивий виявлений в даному сліді антиген В. Даних за походження вищевказаного сліду за рахунок крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому властивий антиген А, не отримано.

На доставлених на дослідження спортивних брюках, вилучених у ОСОБА_4 (об`єкти №№10,11) знайдена кров людини. В частині слідів на брюках (об`єкт №12) наявність крові не встановлена.

При серологічному дослідженні, в частині слідів крові на брюках (об`єкт №10) встановлена група крові В з ізогемаглютиніном анти-А; в іншій частині слідів (об`єкт №11) виявлений антиген А, що не виключає можливості походження даних слідів від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В.

Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження частини слідів крові на спортивних брюках, вилучених у ОСОБА_4 (об`єкт №10), від підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , група крові якого співпадає з встановленою на брюках в даному об`єкті (об`єкт №10) групою крові. Даних за походження вищевказаних слідів (об`єкт №10) за рахунок крові потерпілого ОСОБА_6 , якому властивий антиген А, не отримано.

В об`єкті №11 не виключається можливість походження сліду крові від потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому властивий виявлений в даному сліді (об`єкт №11) антиген А. Даних за походження вищевказаного сліду (об`єкт №11) за рахунок крові підозрюваного ОСОБА_4 , якому властивий антиген В, не отримано.

На доставленому для дослідженні марлевому тампоні зі змивом, вилученим з поверхні підлоги в залі будинку (об`єкти №1), знайдена кров людини. При серологічному дослідженні, в даних слідах (об`єкт №1) встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти-В. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на марлевому тампоні зі змивом, вилученим з поверхні підлоги в залі будинку (об`єкти №1) від потерпілого ОСОБА_6 , група крові якого співпадає з встановленою на тампоні (об`єкт №1) групою крові. Даних за походження вищевказаних слідів (об`єкт №1) за рахунок крові підозрюваного ОСОБА_4 , якому властивий антиген В, не отримано.

Згідно висновку судово-медичної експертизи змивів з обох рук ОСОБА_4 та кухонного ножа №236/347-БД від 10.02.2023 року, на змивах з обох долоней ОСОБА_4 встановлена наявність крові людини, клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не встановлені. Статева належність крові не визначена через відсутність її формених елементів. При визначенні групової належності слідів крові виявлений антиген В за ізосерологічною системою АВ0.

Враховуючи вищевказані результати дослідження слідів крові у змивах з обох долоней ОСОБА_4 , можна припустити походження їх від особи (осіб), груповій властивості крові якої (яких) характерний виявлений антиген В ізосерологічної системи АВ0, яким по даному кримінальному провадженню являється підозрюваний ОСОБА_4 , беручи до уваги його групу крові.

Даних про походження слідів крові у змивах з обох долоней ОСОБА_4 від потерпілого ОСОБА_6 не отримано, оскільки антиген А, який властивий його групі крові, не виявлений.

На клинку ножа, що був наданий на дослідження, встановлена наявність крові людини. На рукоятці ножа наявність крові не встановлено. На ножі клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не знайдені. При визначенні групової належності слідів крові виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0.

Враховуючи вищевказані результати дослідження слідів крові на клинку ножа, можна припустити походження її від особи (осіб), груповій властивості крові якої (яких) характерний виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0, яким по даному кримінальному провадженню являються потерпілий ОСОБА_6 , беручи до уваги його групу крові.

Даних про походження слідів крові на клинку ножа від підозрюваного ОСОБА_4 не отримано, оскільки антиген В, який властивий його групі крові, не виявлений.

Відповідно до протоколу огляду від 15.02.2023 року, слідчим було оглянуто дисковий накопичував формату DVD-R, об`ємом цифрової пам`яті 4 GB, на якому маються відеоматеріали, зафіксовані в ході проведення слідчого експерименту по кримінальному провадженні та огляду місця події.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного 01.01.2023 року о 03-45, ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,32‰).

З довідки чергового лікаря КП «Магдалинівська ЦЛ «МСР» від 01.01.2023 року вбачається, що при огляді у ОСОБА_4 , виявлена рубана рана лівої надбрівної дуги та стан алкогольного сп`яніння (1,32‰).

Суд визнає, що усі зазначені докази по справі зібрані у порядку і відповідно до вимог Закону, є належними, допустимими та достатніми для постановлення вироку.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки останній своїми умисними діями скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, що скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, не судимий, не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра за місцем мешкання не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку та готовий понести передбачене законом покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання суд повинен дотримуватись принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання нових кримінальних правопорушень буде мінімальне покарання в межах санкції статті ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі.

Разом з цим, під час розгляду справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, розкаявся, вибачився перед потерпілим, який вибачення прийняв. Потерпілий ОСОБА_6 матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, просив не позбавляти обвинуваченого волі та призначити покарання з випробуванням. Прокурор у судових дебатах також просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з випробуванням.

Суд враховує досудову доповідь стосовно обвинуваченого, підготовлену Новомосковським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації у Дніпропетровській області», відповідно до якої, даний орган вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства. Проте, суд не може погодитись з її висновком щодо неможливості виправлення обвинуваченого без застосування до нього реальної міри покарання, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 та наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд також враховує поведінку потерпілого, який теж перебував у стані алкогольного сп`яніння, та сам розпочав конфлікт, вдаривши обвинуваченого кулаком в обличчя.

За встановлених судом обставин, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, буде непропорційним, оскільки мета та цілі покарання можуть бути досягнуті, з врахуванням вищенаведеного судом - без ізоляції його від суспільства, проте в умовах контролю за його поведінкою зі сторони державних органів.

Отже, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та зазначені вище дані про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного правопорушення, щире каяття, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, прийняв вибачення потерпілого та просив не позбавляти потерпілого волі, а також враховуючи думку прокурора в судових дебатах, який просив призначити покарання з випробуванням, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, та вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом зазначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, а й для його виправлення.

Зважаючи на призначене судом покарання, а також, враховуючи положення ст.377 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України слід зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 01.01.2023, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .

Арешт, накладений на речові докази ухвалами слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2023 року у справі №179/1/23, провадження №1-кс/179/5/23 та №1-кс/179/4/23 підлягає скасуванню.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 3 (трьох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 06 березня 2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, строк перебування під вартою з 01 січня 2023 року по 06 березня 2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .

Речові докази: дисковий накопичувач, формату DVD-R, на якому знаходиться відеоматеріали, зафіксовані в ході огляду місця події та слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази, які зберігаються камері зберігання речових доказів ВП №1 Новомосковського районного відділу поліції:

-кухонний ніж з пластиковими накладками на руків`ї жовтого кольору з візерунком у вигляді розірваних ліній чорного кольору; змив потожирової речовини з руків`я ножа; змив речовини бурого кольору виявлений на поверхні полу в залі будинку та контрольний змив речовини бурого кольору виявлений на поверхні полу в залі будинку, які поміщені до паперових конвертів; спортивну кофту з написом «аdidas» чорного кольору зі вставками по боках білого кольору, з рукавами червоного кольору зі смужками білого кольору та спортивні брюки синього кольору знищити після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений на вищевказані речові докази ухвалами слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2023 року у справі №179/1/23, провадження №1-кс/179/5/23 та №1-кс/179/4/23.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1