Провадження №: 1-кс/755/2430/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" листопада 2022 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000055 від 28 червня 2022 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2, 3 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и л а :
старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчої судді з клопотанням про арешт майна, а саме один стартовий пакет мобільного оператора Київстар з сім-карткою НОМЕР_1 , один реєстраційний номер НОМЕР_2 , предмет схожий на штик-ніж в чохлі мобільний телефон марки Айфон 8, імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 з абонентським номером мобільного оператора Лайф НОМЕР_5 , а також автомобіль марки Мерседес, р/н НОМЕР_6 із забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна.
Клопотання мотивовано тим, що до Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надійшла інформація від начальника ГВ «Д» УЗНД ГУ СБ України про те, що в ході проведення перевірочних заходів отримано інформацію щодо протиправної діяльності організованої злочинної групи, учасники якої налагодили збут наркотичних засобів, психотропних речовин, боєприпасів та вибухових пристроїв на території Дніпровського району міста Києва.
Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 , який безпосередньо під час вчинення злочину користувався транспортним засобом марки Мерседес, н.з. НОМЕР_6 .
Відповідно до інформації з ІПНП, транспортний засіб марки Мерседес, н.з. НОМЕР_6 , зареєстрований на праві власності та належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
29 листопада 2022 року під час проведення обшуку автомобіля марки Мерседес, н.з. НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_6 , вилучено: один стартовий пакет мобільного оператора Київстар з сім-карткою НОМЕР_1 , один реєстраційний номер НОМЕР_2 , предмет схожий на штик-ніж в чохлі мобільний телефон марки Айфон 8, імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 з абонентським номером мобільного оператора Лайф НОМЕР_5 , а також автомобіль марки Мерседес, р/н НОМЕР_6 .
29 листопада 2022 року вилучені предмети визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.
За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000055 від 28 червня 2022 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2, 3 ст. 307 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні із викладених у клопотанні підстав слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання.

У свою чергу, враховуючи норми ст.ст. 22, 26, 172 КПК України щодо того, що неприбуття інших осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчою суддею визнано за можливе провести цей судовий розгляд за даної явки.

Слідча суддя, ознайомившись з клопотанням, вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дійшла такого висновку.

З положень ч. 1 ст. 234 КПК України вбачається, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно протоколу обшуку від 29 листопада 2022 року, який проведено в період з 19 год 20 хв по 19 год 40 хв у автомобілі марки Мерседес, н.з. НОМЕР_6 за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, 7, у присутності ОСОБА_6 та понятих, при застосуванні технічного засобу фіксації, виявлено та вилучено: один стартовий пакет мобільного оператора Київстар з сім-карткою НОМЕР_1 , один реєстраційний номер НОМЕР_2 , предмет схожий на штик-ніж в чохлі мобільний телефон марки Айфон 8, імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 з абонентським номером мобільного оператора Лайф НОМЕР_5 , транспортний засіб марки Мерседес, н.з. НОМЕР_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.
Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 29 листопада 2022 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000055 від 28 червня 2022 року.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що вищезазначене вилучене майноє тимчасово вилученим майном, а тому з урахуванням наведених слідчим підстав на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів.

За таких обставин, слідча суддя враховує правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб.
Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.
Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 26, 98, 100,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :
клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку автомобіля марки Мерседес, н.з. НОМЕР_6 , а саме: один стартовий пакет мобільного оператора Київстар з сім-карткою НОМЕР_1 , один реєстраційний номер НОМЕР_2 , предмет схожий на штик-ніж в чохлі мобільний телефон марки Айфон 8, імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 з абонентським номером мобільного оператора Лайф НОМЕР_5 , а також автомобіль марки Мерседес, р/н НОМЕР_6 із забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 12 год 00 хв 20 травня 2022 року.
Слідча суддя: ОСОБА_9 ОСОБА_10