Справа № 729/731/22 1-кп/729/94/22 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

21.11.2022 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації гроти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений.
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за злочини проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, корисливий злочин.
Так, в період часу з 20.00 год 30.08.2022 року по 06.30 год 31.08.2022 року, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що його дії є непомітними для інших осіб, через закриту хвіртку проник на огороджену територію подвір`я за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де з-під господарського приміщення на території вищевказаного господарства повторно, таємно викрав алюмінієвий бідон об`ємом 20 л вартістю 337,50 гривень та алюмінієвий бідон об`ємом 40 л вартістю 575 гривень, після чого зник з місця вчинення злочину, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 912,50 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і показав, що вчинив зазначений злочин за викладених в обвинувальному акті обставин. З кількістю та вартістю викраденого, як зазначено в обвинувальному акті, погоджується повністю. В скоєному щиро кається. На даний час все усвідомив та запевнив, що в подальшому не буде скоювати злочинів. Просив суворо не карати його та призначити міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд кримінального провадження у її відсутність. Цивільний позов по справі не заявляла, оскільки матеріальну шкоду їй відшкодовано.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо обсягу та порядку дослідження доказів по справі та той факт, що ніхто з учасників провадження не оспорює фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, а обмежитися лише допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу та стосуються процесуальних витрат і речових доказів.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням до іншого сховища, в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України. Його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, його характер, обставини, що пом`якшують покарання, обставини, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а перебуває на обліку у фтизіатра, на «Д» обліку у кабінеті «Довіра» і потребує періодичних досліджень та диспансерного нагляду лікарів, має двох неповнолітніх дітей, посередньо характеризується за місцем проживання, вину визнав та щиро розкаявся, його можливість стати на шлях виправлення. Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_4 не настало тяжких наслідків.
За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження його волі. Ризик небезпеки для суспільства та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку.
Окрім того, суд, при призначенні ОСОБА_4 покарання керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує наслідки та обставини вчинення злочину, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, відсутність у відношенні ОСОБА_4 компрометуючих даних за місцем проживання, наявність постійного місця проживання.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, особу винного, стан його здоров"я та його ставлення до вчиненого ним діяння, висновок органу з питань пробації, суд вважає за можливе за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На думку суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, воно відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Питання про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи, вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять ) гривень 12 копійок.
Речові докази у справі: 2 алюмінієві бідони об`ємом 20 л та 40 л,що передані під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у її володінні.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілій, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1