1Справа № 335/55/23 1-кс/335/121/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2023 у провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, у якій заявник просила зобов`язати уповноважену особу ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за повідомлення ОСОБА_3 , зареєстроване 24.12.2021 3569 від 11.11.2022 (ЕО 21793 №5830).

В обґрунтування скарги зазначено, що 24.12.2021 ОСОБА_3 звернувся до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із повідомленням про те, що невідомі особи встановили інші двері у квартирі його померлої сестри за адресою: АДРЕСА_1 . 10.11.2022 він знову звернувся із аналогічною заявою про вчинення кримінального правопорушення до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Однак, про результати розгляду вказаного повідомлення та заяви йому не відомо.

Станом на час подання скарги, в порушення ст. 214 КПК України, посадові особи ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, відомості до ЄРДР не внесли, у зв`язку із чим заявник звернулась до суду із вказаною скаргою.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити. Зазначив, що у 2013 році його сестра ОСОБА_5 заповідала свою квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , його онуці, однак потім заповіла вказану квартиру іншій особі. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на вказану квартиру, яку фактично прийняли зовсім чужі люди, вони змінили вхідні двері, у зв`язку із чим він позбавлений можливості потрапити у вказану квартиру, незважаючи на те, що йому необхідний доступ до вказаної квартири, аби отримати докази протиправних дій осіб, які заволоділи майном його сестри.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала та просила її задовольнити. Зазначила, що відділ поліції зобов`язаний внести відомості до ЄРДР за повідомленнями ОСОБА_3 , що передбачено ст. 214 КПК України. Наразі квартирою користуються невідомі особи, без правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Вказані дії невстановлених осіб, на думку адвоката, утворюють склад злочину. Також, у судовому засіданні адвокат повідомила, що у порядку цивільного судочинства ОСОБА_3 оскаржується заповіт його сестри ОСОБА_5 , складений на користь чужих для цієї сім`ї людей.

07.02.2023 на адресу суду надійшла заява прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 , у якій вона просила у задоволенні скарги відмовити, оскільки факти викладені у заяві ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження, а зі змісту самої скарги не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Також, прокурор просила здійснювати розгляд скарги за її відсутності.

ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, повідомлене належним чином про час і місце розгляду скарги, проте, до судового засідання представник органу поліції не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи скорочені строки розгляду скарги на бездіяльність слідчого, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника органу, бездіяльність якого оскаржується та представника прокуратури.

Заслухавши заявника та його представника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали надані прокурором, слідчий суддя доходить до таких висновків.

Як встановлено слідчим суддею, 10.11.2022 ОСОБА_3 звернувся до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

У вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що кримінальне правопорушення полягає у тому, що після смерті його сестри ОСОБА_5 невідомі особи заволоділи її майном шляхом обману, вставили інші двері у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та у вказаній квартирі проживають зовсім чужі люди без правовстановлюючих документів, а він, як родич померлої сестри не може користуватись майном, яке належало їй.

Вказану заяву ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області отримав 11.11.2022, та вона зареєстрована у ІТС ІПНП за № 21793 від 11.11.2022.

ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було проведено перевірку обставин, повідомлених ОСОБА_3 , та у зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю їх розслідування, відомості до ЄРДР внесені не були.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у скоді колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 10.11.2022 убачається, що він вважає, що невстановлені особи після смерті його сестри ОСОБА_5 заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка за життя належала їй на праві власності, а відтак в їх діях наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке полягає у заволодінні чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Як зазначає ОСОБА_3 та його представник у заяві від 10.11.2022, та у судовому засіданні, про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у діях невстановлених осіб, свідчить те, що вказані особи без правовстановлюючих документів проживать у квартирі, яка належала його сестрі, змінили вхідні двері вказаної квартири, та він позбавлений можливості користуватись вказаною квартирою.

Перевіривши повідомлені ОСОБА_3 у заяві від 10.11.2022 обставини, слідчий суддя доходить висновку, що вони не містять достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність в діях невстановлених осіб ознак об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України, у тому числі, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, оскільки, зі слів самого заявника, вказаною квартирою користується особа, на яку його сестра склала заповіт.

Крім того, у судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що наразі, в порядку цивільного судочинства, ОСОБА_3 оспорюється заповіт складений його сестрою ОСОБА_5 на все належне їй майно, у тому числі на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яке вона заповідала ОСОБА_8 .

За таких обставин, події, про які йде мова у заяві ОСОБА_3 є лише його суб`єктивною оцінкою неправмірного набуття ОСОБА_8 права користування квартирою та обставин складання заповіту його сестрою ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 , які до того ж, на даний час, є предметом оцінки судом при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 , та не є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР кримінального правопорушення, за статтею КК України.

За таких обставин, попередньо оцінивши відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 , яка подана до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, слідчий суддя доходить до висновку, що вони не містять жодних даних, які би вказували на те, що в діях невстановлених осіб, наявні ознаки будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Враховуючи, що скарга ОСОБА_3 містить виключно припущення щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, та не містить об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, то слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак доходить до висновку, що вказану скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07.02.2023.

Повний текст ухвали складено 09.02.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1