Справа № 161/1627/23
Провадження № 1-кс/161/632/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 07 лютого 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 25.01.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про тимчасовий доступ до мобільного телефону марки «Iphone X» з сім-картою мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який було вилучено у ОСОБА_5 під час огляду місця події від 24.01.2023, з можливістю доступу до всіх файлів, зображень, вхідних вихідних дзвінків і повідомлень, листування у додатках «Viber», «Instagram», «Вконтакте», «WhatsApp», «Messenger», «Telegram» у браузерах «Opera», «Puffin», «Safari» та інших наявних браузерах у мобільному телефоні.

На думку слідчого вбачається наявність достатніх підстав вважати, що дані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 25.01.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із чим слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, водночас, подали суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, клопотання підтримали повністю.

Тому, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України, судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Як вбачається із матеріалів клопотання слідчий, звертаючись до слідчого судді із вказаним клопотанням фактично просив надати тимчасовий доступ до мобільного пристрою з наявними у ньому додатками та приватним спілкуванням, шляхом огляду інформації, що міститься в чатах листувань у додатках, інший файлах, зображеннях, однак по суті клопотання вбачається вимога про втручання в приватне спілкування.

Згідно ч.1 ст.14 КПК України, під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування.

До охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать особисте листування особи та інші записи особистого характеру (п.6 ст.161 КПК України).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 258 КПК України, ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на втручання у приватне спілкування в порядку, передбаченому статтями 246, 248, 249 цього Кодексу, якщо будь-яка слідча (розшукова) дія включатиме таке втручання. Втручання у приватне спілкування захисника, священнослужителя з підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, виправданим заборонене.

Спілкуванням є передання інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу. Спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб.

Втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є: 1) аудіо-, відеоконтроль особи; 2) арешт, огляд і виїмка кореспонденції; 3) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; 4) зняття інформації з електронних інформаційних мереж.

Відповідно до ч.3 ст.246 КПК України, рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором.

Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269-1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч. 2 ст. 246 КПК України).

Розгляд клопотань, який віднесений згідно з положеннями цієї глави до повноважень слідчого судді, здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.1 ст.247 КПК України).

Таким чином, звертаючись до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, стороною обвинувачення фактично ініціюється питання надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, питання про що не входить до компетенції слідчого судді першої інстанції.

Зважаючи на те, що розгляд клопотання, щодо негласної слідчої (розшукової) дії здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що таке клопотання не підлягає розгляду в місцевому загальному суді.

Більше того, при подачі цього клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, слідчий фактично просить надати дозвіл на огляд інформації, що врегульовано іншими нормами процесуального закону і має інший процесуальний порядок як розгляду, так і наслідків вирішення. Ототожнення цих процесуальних дій є неможливим.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 159, 161-166, 246, 247, 258, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 25.01.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя