Справа № 491/841/22
Провадження № 1-кп/507/86/2022
Номер рядка звіту 55
В И Р О К
09.12.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця 4-а дільниця села Ананьїв Ананьївського району Одеської області, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, оператора в комунальному підприємстві «Ананьїв-водоканал» Ананьївської міської ради, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимість, паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 10 жовтня 2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 , ч.1 ст.152 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
28.06.2022, біля 22.30 години, ОСОБА_3 , по вулиці Горького міста Ананьїв Одеської області йшов до свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Йдучи по вказаній вулиці ОСОБА_3 , побачив раніше йому незнайому ОСОБА_5 , яка в цей час поверталася додому. Маючи намір вступити з ОСОБА_5 у статевий зв`язок, та усвідомлюючи, що остання , не дасть добровільної згоди, ОСОБА_3 вирішив зґвалтувати ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зґвалтування ОСОБА_5 , в цей же день та час, ОСОБА_3 пройшов слідом за ОСОБА_5 по вулиці Горького, а саме до місця навпроти будинку № 32 вказаної вулиці, де пришвидшивши рух, наздогнав ОСОБА_5 , та використовуючи перевагу у фізичній силі, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив останню руками за тулуб, намагаючись притиснути її до свого тулуба, на що ОСОБА_5 пручалася та кричала про допомогу. Не зважаючи на це ОСОБА_3 підставив ОСОБА_5 підніжку, чим завдав їй фізичного болю, оскільки остання впала на ґрунтову поверхню на бокову частину тулуба. Далі ОСОБА_3 ліг своїм тілом на ОСОБА_5 та таким чином ногами заблокував її руки, після чого однією рукою притиснув рот потерпілій, щоб вона не кричала, а іншу руку просунув до нижньої білизни ОСОБА_5 та при цьому доторкався до її полового органу. В процесі цього, ОСОБА_3 намагався стягнути з ОСОБА_5 штани, але йому не вдавалося це зробити, так як ОСОБА_5 стиснула ноги та пручалася. Діставши руку з нижньої білизни ОСОБА_5 , ОСОБА_3 через футболку просунув руку до грудей ОСОБА_5 до яких також доторкався. ОСОБА_3 намагався зняти футболку з ОСОБА_5 , але в цей момент в їхню сторону почали йти сторонні особи, які проживають неподалік від вказаного місця та чули попередні крики потерпілої про допомогу. Почувши голоси людей та побачивши світло від ліхтарів, зрозумівши, що з причин, які не залежать від його волі, він не зможе вчинити всіх дій, направлених на доведення свого злочинного умислу, направленого на зґвалтування ОСОБА_5 , до кінця, ОСОБА_3 підвівся на ноги та зник з місця скоєння злочину, побігши до себе додому.
Таким чином , дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України , як замах на зґвалтування, а саме замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним
проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (згвалтування).
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю та підтвердив, що злочин було скоєно ним при обставинах, які вказані в обвинувальному акті.
Показання ОСОБА_3 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.15, ч.1 ст.152 КК України, за ознакою замах на зґвалтування, а саме замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (згвалтування).
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, має постійне місце проживання та роботи, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує його поведінку в судовому засіданні, під час якого він зробив для себе належні висновки, критично ставиться до своїх дій. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи зазначені обставини та із врахуванням положень ч.3 ст.68 КК України, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатнім буде покарання призначене у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 був обраний у вигляді домашнього арешту , строк його дії закінчився, підстав для обрання запобіжного заходу не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертІВ в загальному розмірі 7446 грн.82 коп.
відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ухвалив :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.152 КК України та призначити йому покарання - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 7446 грн. 82 коп. на користь держави.
Речові докази: фрагмент штучного нігтя , який зберігається в кімнаті для зберігання речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області за адресою: вулиця Незалежності, 41 міста Ананьїв Одеської області знищити; жіночі штани та жіночу футболку , які передані до кімнати зберігання речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області передати потерпілій ОСОБА_5 за належністю; мобільний телефон в прозорому чохлі із сім-картами та картою пам`яті, чоловічу футболку, шорти, які зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області за адресою: вулиця Незалежності, 41 міста Ананьїв Одеської області, повернути ОСОБА_3 .
Накладений ухвалами слідчого судді Любашівського районного суду від 01 липня 2022 року арешт на майно, яке визнано речовими доказами - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1