Номер провадження: 11-кп/813/885/23
Справа № 523/6798/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.03.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 січня 2023 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.12.2022 року вироком Комінтернівського районного суду Одеської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст.71 КК України, приєднано 6 місяців позбавлення волі не відбутого по вироку Суворовського районного суду м.Одеса від 30.07.2013 року, до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений 07.03.2019 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 28 березня 2023 року з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 198480 грн., а вразі її внесення з покладення на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває кримінальне провадження №0000455 від 03.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Оскаржуваною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 28 березня 2023 року.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник подала на нього апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема апелянт зазначає про наводненість ризиків, які зазначені в клопотанні прокурора та оскаржуваній ухвалі суду, а саме відсутність нових ризиків, якими виправдане утримання обвинуваченого під вартою.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 ніколи не відбував покарання в місцях позбавлення волі, в клопотанні прокурора помилково вказано, що ОСОБА_7 відбував покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області та звільнився 07.03.2019 року по відбуттю строку покарання, що прийнято судом до відома при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг,колегія суддів приходить до наступного висновку.

Учасники судового провадження будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в суді апеляційної інстанції до суду не прибули. Захисник ОСОБА_6 та прокурор подали заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 , підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Ці висновки суду є обґрунтованими, зауваження щодо відсутності нових ризиків, які на думку захисника, не були встановлені ні прокурором ні судом, позбавлені обґрунтованих мотивів. Стороною захисту не спростовано мотиви прийнятого судового рішення щодо доцільності продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 .

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного, корисного кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, що вказує на стійкість його злочинних намірів і небажання стати на шлях виправлення, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку, неодружений, що вказує на відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Доводи апелянта про недостовірність зазначеної інформації в клопотанні прокурора щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_7 судимості за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.12.2022 року, не заслуговують на увагу за відсутністю доказів на підтвердження таких доводів.

Наведене свідчить про існування певних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора та оскаржуваній ухвалі суду, та про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

З огляду на викладене твердження захисника про недоведеність певних ризиків та обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , під вартою, є непереконливими.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 були відомі суду на час ухвалення відповідного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 січня 2023 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 28 березня 2023 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11