печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3.,

при секретарі ОСОБА_4.,

за участю: прокурора ОСОБА_5.,

захисника ОСОБА_6.,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_7., погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001663 від 28.11.2022 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 листопада 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 20 годині 55 хвилин, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи умисел на порушення громадської безпеки, в частині надання недостовірної інформації про загрозу вибуху і поширення неправдивих відомостей, створення обстановки загального страху, паніки, та порушення безпеки суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, бажаючи настання таких наслідків, прагнучи дезорганізувати діяльність державної установи, що забезпечує діяльність органів державної влади під час воєнного стану, здійснив дзвінок із власного мобільного телефону Samsung A 12, Imei №1: НОМЕР_1 , Imei №2: НОМЕР_2 , абонентський номер НОМЕР_3 на спеціальну лінію Національної поліції "102" до чергової частини ГУНП у м. Києві та завідомо неправдиво повідомив про замінювання адміністративної будівлі Офісу Президента України, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 11, тобто будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади.

У подальшому в квартирі, у якій проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками Печерського УП ГУНП у місті Києві під час проведення обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки Samsung A12 Imei №1: НОМЕР_1 , Imei №2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 з активованою сім-картою мобільного оператора Lifecell НОМЕР_3 , який є його особистим номером та з якого безпосередньо здійснено завідомо неправдиве повідомлення до чергової частини ГУНП у м. Києві на спецлінію "102".

Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України

29 листопада 2022 року ОСОБА_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

29 листопада 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у матеріалах клопотання.

Слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема шляхом погроз; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, характер вчинення кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу ніж взяття під варту не забезпечить в повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть змогу запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а також не дасть можливості органу досудового розслідування досягнути завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Також, слідчий просить не обирати альтернативний запобіжний захід у вигляді грошової застави, оскільки інкримінований злочин вчинено із погрозою застосування насильства.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав, тобто застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного проти клопотання заперечував, вказуюючи на необгрунтованість підозри та те, що ризики перебільшені. Зазначає, що підозрюваний признає свою вину та просить змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт.

Підозрюваний підримує думку захисника та признає свою вину.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, у провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001663 від 28.11.2022 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

29 листопада 2022 року ОСОБА_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

29 листопада 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколом обшуку від 29.11.2022 за адресою проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду мобільного телефону марки Samsung A12 Imei №1: НОМЕР_1 , Imei №2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 з активованою сім-картою мобільного оператора Lifecell НОМЕР_4 від 29.11.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 29.11.2022;

- витягом з інформаційної ситеми Національної поліції № 94516506 за змістом якого з номеру НОМЕР_5 , який в системі ідентифікований як номер постійного заявника (зафіксовано більше 200 звернень на спецлінію "102") здійснено повідомлення про замінування Офісу Президента України;

- рапортом оперуповноваженого СКП ВП Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 28.11.2022.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 4 ст. 190 КК України, особу підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі і домашнього арешту. А відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 січня 2023 року включно.

Строк дії ухвали визначити до 27.01.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_3.