Справа № 369/7906/22
Провадження № 1-кп/369/1274/23
В И Р О К

іменем України

27.03.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у спеціальному судовому провадженні у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000439 від 11.04.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цаган-Ола Моготуйського району, Агінського Бурятського округу, Забайкальського краю російської федерації, громадянина російської федерації, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, -

встановив:

24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації (далі рф) оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

У подальшому цього ж дня збройні сили російської федерації (далі зс рф), які діяли за наказом керівництва рф і зс рф, віроломно здійснено пуски крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам Збройних Сил України та цивільним об`єктам, а також підрозділами зс та інших військових формувань рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У період із 5 години 24 лютого 2022 року та щонайменше до

12 квітня 2022 року (включно) підрозділи зс та інших військових формувань рф здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі та поранення понад 2 тисяч цивільних осіб, у тому числі жінок і дітей, знищення та пошкодження сотень цивільних об`єктів.

До зазначеної злочинної діяльності співучасники злочину залучили військовослужбовця зс рф сержанта ОСОБА_10 , який проходить військову службу у 1 взводі 2 відділення військової частини НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 , ордену Суворова бригада» зс рф на посаді снайпера-розвідника.

На ОСОБА_10 співучасниками злочину з числа військового командування покладено обов`язки щодо безпосереднього ведення бойових дій на території України з метою подальшої окупації її територій. Останній, усвідомлюючи тяжкі наслідки у вигляді загибелі та поранення цивільних осіб, погодився їх виконувати.

При цьому, ОСОБА_10 , будучи обізнаним з нормами міжнародного гуманітарного права, зокрема положеннями Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року та додатковими протоколами до них, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із іншими невстановленими на цей час військовослужбовцями зс рф, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема цивільного населення, розуміючи, що він порушує вимоги міжнародного гуманітарного права, а саме статті 51 та 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, 08 березня 2022 року приблизно о 14:30 (більш точний час судом не встановлено), поблизу села Бузова Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області на автошляху М-06 (Е-40) Київ-Житомир (більш точне місце судом не встановлено), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, погрожуючи зброєю зупинив автомобіль у складі автоколони цивільного населення, яким в напрямку села Білогородка Бучанського району Київської області рухалися ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У подальшому, ОСОБА_10 , з метою вчинення насильства над життям, здоров`ям та психічним станом осіб, продовжуючи погрожувати вогнепальною зброєю, наказав ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вийти з машини, після чого підійшовши впритул до останнього, принижуючи його людську гідність, наказав зняти увесь одяг вище поясу.

Оглянувши тулуб і руки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 помітив в області променевої кісті останнього татуювання зеленого кольору у вигляді черепа і ока, внаслідок чого звинуватив його у використанні нацистської свастики і вдарив прикладом по голові.

Після цього, ОСОБА_10 , прицілився зі своєї вогнепальної зброї у

ОСОБА_8 , проте вподальшому пішов до інших автомобілів.

Згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2022 року провадження у справі відносно ОСОБА_10 здійснюється за його відсутності, як спеціальне судове провадження, оскільки обвинувачений переховується на території російської федерації, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором. Відповідно показань обвинувачений не надавав.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Відповідно до показань потерпілої ОСОБА_7 , наданих в судовому засіданні, 7 березня 2022 року вони з сім`єю вирішили виїжджати з смт. Немішаєве Бучанського району Київської області у складі колони цивільного населення. Однак ввечері того дня три автомобіля, які намагались також виїхати як і вони, повернулись та повідомили, що така можливість буде зранку наступного дня. Зранку 08 березня 2022 року вона разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_8 та двома неповнолітніми дітьми сіли в автомобіль «Citroen С4» та поїхали в складі колони у бік Житомирської траси. Вона була за кермом автомобіля, ОСОБА_8 сидів поруч на передньому пасажирському сидінні, а діти сиділи ззаду. Коли вони проходили перший блок-пост, на якому були військові збройних сил російської федерації, у них перевірили документи, зміст даних у телефонах та пропустили їхати далі. Вони заїхали у ліс, де їм повалене дерево перегородило проїзд. Поки вони стояли та вирішували куди рухатись далі, до них під`їхали два автомобіля з їх колони «Славута» з двома чоловіками та «BMW X5» з жінкою, чоловіком та дітьми. Вони вирішили рухатись далі у складі трьох автомобілів. Вона їхала попереду, а за нею «BMW X5», а за ним «Славута». По дорозі вони зустріли бус із українськими військовими, які повідомили їм, що далі їх чекають наші військові. Однак при виїзді на Житомирську трасу вони натрапили на військових російської федерації. Декілька військових, одним з яких був ОСОБА_10 , підбігли до їх автомобіля з автоматами, почали погрожувати та наказали їм з ОСОБА_8 вийти з автомобіля. ОСОБА_8 почав відповідати їм на їх питання українською мовою, на що вони агресивно відреагували. ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_8 прикладом автомата, наказав роздягнутись до поясу та почав розглядати татуювання на тілі останнього. Побачивши на тілі ОСОБА_8 українську символіку ОСОБА_10 націлив на ОСОБА_8 автомат та почав відходити назад, щоб вистрілити в останнього, однак в цей момент чоловік із «BMW X5» став на коліна та почав благати ОСОБА_10 не вбивати ОСОБА_8 . Також з лісу почали виїжджати інші автомобілі з їх колони цивільного населення, через що ОСОБА_10 та інші військові почали бігти до тієї колони. Вони сіли в автомобіль та поїхали далі. Також зазначила, що ОСОБА_10 та інші військові були у стані алкогольного сп`яніння. 17 березня 2022 року вона побачила у новинах фотографію полоненого військового російської федерації та впізнала у ньому ОСОБА_10 .

Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_8 , наданих в судовому засіданні, перебуваючи у смт. Немішаєве Бучанського району Київської області ними було прийнято рішення евакуйовуватись, оскільки селище було окуповане військовими російської федерації. 08 березня 2022 року він разом із цивільною дружиною ОСОБА_7 та двома її неповнолітніми дітьми виїхали з смт. Немішаєве в бік Житомирської траси. ОСОБА_7 була за кермом автомобіля, він сидів на передньому пасажирському сидінні, а діти сиділи ззаду. Вони проїхали два блок-пости з військовими російської федерації, де в них перевіряли документи. Потім коли вони виїхали на Житомирську трасу їм на зустріч з лісу вибігли військові російської федерації з автоматами, серед яких також був ОСОБА_10 . Вони зупинили їх та погрожуючи автоматами наказали їм з ОСОБА_7 вийти з автомобіля. ОСОБА_10 наказав йому роздягнутись до поясу та почав оглядати його татуювання на тілі. ОСОБА_10 погрожував йому вбивством, якщо знайде у нього українську символіку. Також повідомив, що ОСОБА_10 наносив йому удари прикладом по голові. В цей час з лісу почали виїжджати інші автомобілі з колони цивільного населення, які з ними евакуйовувались того дня. ОСОБА_10 та інші військові перемкнули свою увагу на ті автомобілі залишивши їх. Вони з ОСОБА_7 сіли в автомобіль та поїхали далі. Також зазначив, що ОСОБА_10 був явно у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до заяви про кримінальне правопорушення від 11.04.2022 ОСОБА_7 повідомила, що 08.03.2022 року автомобіль, в якому вона їхала, зупинили озброєні військовослужбовці зс рф, які погрожували вбивством та хотіли взяти в полон її чоловіка ОСОБА_8 (а.с. 150 т.1).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що за даним фактом було зареєстроване кримінальне провадження № 0000439 від 11.04.2022 за ч.1 ст.438 КК України (а.с. 156 т.1).

Відповідно до заяви ОСОБА_7 про залучення до провадження як потерпілого від 13.04.2022, ОСОБА_7 просила залучити її як потерпілу до кримінального провадження, оскільки 08.03.2022 автомобіль, в якому перебувала її родина зунинили озброєні військовослужбовці зс рф, які погрожували вбивством та хотіли взяти в полон її чоловіка ОСОБА_8 (а.с. 167 т.1).

Відповідно до заяви ОСОБА_8 про залучення до провадження як потерпілого від 13.04.2022, ОСОБА_8 просив залучити його як потерпілого до кримінального провадження, оскільки 08.03.2022 автомобіль, в якому перебувала його родина зунинили озброєні військовослужбовці зс рф, які погрожуючи зброєю хотіли взяти його в полон (а.с. 173 т.1).

Відповідно до матеріалів виконання доручення прокурора у кримінальному провадженні № 0000439 встановлено, що до вчинення злочинних дій відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 причетний військовослужбовець зс рф ОСОБА_10 (а.с. 165-166 т.1)

Відповідно до протоколу впізнання за фотознімком від 13.04.2022 року ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_10 як військовослужбовця зс рф, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 08.03.2022 року зупинив їх автомобіль та цілився зі своєї зброї у її чоловіка з наміром вистрелити в нього (а.с. 169-172 т.1).

Відповідно до протоколу впізнання за фотознімком від 13.04.2022 року ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_10 як військовослужбовця зс рф, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 08.03.2022 року зупинив їх автомобіль та хотів забрати його в полон (а.с. 176-179 т.1).

Заслухавши потерпілих та дослідивши докази, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_10 у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а його дії кваліфікуються за ч.1 ст.438 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_10 , як підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, суд виходив із того, що інкримінований обвинуваченому злочин та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України.

13 квітня 2022 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та вручено переклад підозри на російській мові (а.с. 180-190 т.1)

Відповідно до матеріалів виконання доручення прокурора було встановлено, що у період з 13 квітня 2022 року відбувся обмін військовослужбовця зс рф ОСОБА_10 у якості військовослужбовця рф на громадян України, які перебували у полоні держави-агресора (а.с. 219 т.1).

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04.08.2022, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування за ч.1 ст.438 КК України стосовно обвинуваченого.

Повістки про виклик ОСОБА_10 надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення». Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Після постановлення ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 04.08.2022, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_10 , відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.52 КПК України та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2022 року відносно ОСОБА_10 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_13 , який був захисником на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження.

Важливо звернути увагу, що судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» та його електронній версії на сайті ІНФОРМАЦІЯ_7 у розділі «Оголошення: виклики в суд», а також на офіційному сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Захисник обвинуваченого здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймав участь у допиті потерпілих та дослідженні доказів, звертав увагу суду на роль обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступав у дебатах та заперечував запропоновану прокурором міру покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення вживалися достатні заходи щодо дотримання прав ОСОБА_10 , як підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був поінформований належним чином про дати слухання справи, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, наслідки які настали від даного кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, наявність обставин, що обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що пребуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, характер його дій, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.438 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.438 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з дня його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілими, захисником та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_14

Суддя ОСОБА_15

Суддя ОСОБА_16