Справа № 752/5860/22
Провадження № 1-кп/752/1441/22
УХВАЛА

23 грудня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання пд. вартою обвинувачених у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693 від 09 квітня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжено запобіжні заходи у виді тримання під вартою на строк 60 днів кожному, до 31 грудня 2022 року включно.

Під час судового розгляду прокурор клопотав про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, мотивуючи тим, що останні обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, мотивуючи тривалим застосуванням щодо обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, зменшенням ризиків, які були підставою для його обрання, та можливістю запобігти вказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_3 цілодобового домашнього арешту. Вказав, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання у м. Києві, міцні соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника. Вказав, що не збирається переховуватись від суду, злочинів не вчиняв і не буде вчиняти.

Захисник ОСОБА_7 також заперечив проти продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою. Вказав, що ризики у кримінальному провадженні зменшились. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, яке ставиться ОСОБА_4 в провину, не може бути підставою для тримання його під вартою. Вказав, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, сім`ю, дитину, яка на даний час проживає з батьками дружини. На думку захисника, для виконання належного виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків досаднім є застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника. Вказав, що не збирається переховуватись від суду та впливати на свідків, натомість хоче перебувати вдома та бачитись з дитиною.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Ризики та обставини, які були враховані судом при обранні та продовженні обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою на сьогодні не зменшились та продовжують існувати.

ОСОБА_4 і ОСОБА_3 є особами, які раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, в тому числі, корисливих кримінальних правопорушень.

Судом не закінчено з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та перевірку їх доказами, не допитано всіх свідків у кримінальному провадженні.

З огляду на характер інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення та дані про особу обвинувачених, суд вважає, що у випадку звільнення з-під варти, з метою уникнення можливого покарання обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому, застосування щодо обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

У матеріалах справи відсутня належна інформація на підтвердження наявності у обвинувачених на праві власності чи користування житла, де вони б могли перебувати під домашнім арештом.

Наявність у ОСОБА_4 дружини, яка на даний час тримається під вартою, та дитини, яку доглядають батьки дружини, на думку суду, не зменшує існування зазначених ризиків.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

З огляду на приписи п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України , підстав для визначення обвинуваченим розміру застави суд не вбачає.

Керуючись статтями 177, 183, 331, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, до 20 лютого 2023 року включно.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, до 20 лютого 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1