Справа № 453/1009/22
№ провадження 1-кп/453/174/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчомусудовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області об`єднане кримінальне провадження № 453/1009/22 (за матеріалами кримінальних проваджень № 0000128 від 02.08.2022 року та № 0000141 від 22.08.2022 року) про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, із середньою освітою, одруженого,не депутата, не адвоката, не нотаріуса, раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 в 2013 році (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), у підсобному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на праві власності, знайшов патрони, які в кількості 111 штук, які на його думку належали його покійному батькові ОСОБА_6 , після чого продовжуючи свою протиправну діяльність в нього виник умисел на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_4 не маючи відповідного дозволу на придбання, зберігання, перевезення і використання вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, вибухових матеріалів і речовин, який видається відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС №662 від 21 серпня 1998 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, порушуючи громадську безпеку в частині убезпечення від порушення правил обороту бойових припасів, діючи умисно, незаконно зберігав вищевказані патрони за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 16.06.2022 року працівниками поліції під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено 111 патронів з них: 50 патронів калібра 5,6 мм призначені для стрільби з спортивно-мисливської вогнепальної нарізної зброї, патрони придатні до стрільби виготовлені промисловим способом. Десять патронів калібра 7,62х54R, які призначені для стрільби із бойової, нарізної вогнепальної зброї. Гвинтівок і карабінів Мосіна, та кулеметів Калашнікова, патрони придатні до стрільби виготовлені промисловим способом. П`ять патронів калібра 7,62х54 R, які призначені для стрільби із мисливської, нарізної вогнепальної зброї, патрони придатні до стрільби виготовлені промисловим способом. Сорок шість патронів 16 калібру, які призначені та придатні для стрільби з мисливських гладкоствольних рушниць відповідного калібру виготовлені шляхом саморобного переспорядження із використанням заводських складових.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав бойові припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Також, ОСОБА_4 в 2013 році (більше точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), у підсобному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на праві власності, знайшов спортивно-мисливську гвинтівку моделі «ТОЗ-8М», яка на його думку належала його покійному батькові ОСОБА_6 , після чого продовжуючи свою протиправну діяльність в нього виник умисел на зберігання спортивно-мисливської гвинтівки без передбаченого законом дозволу.

Так, ОСОБА_6 не маючи відповідного дозволу на придбання, зберігання, перевезення і використання вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, вибухових матеріалів і речовин, який видається відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС №662 від 21 серпня 1998 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, порушуючи громадську безпеку в частині убезпечення від порушення правил обороту бойових припасів, діючи умисно, незаконно зберігав вищевказану гвинтівку за адресою свого місця проживання, що по АДРЕСА_1 .

В подальшому, 16.06.2022 року працівниками поліції під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено спортивно-мисливську гвинтівку моделі «ТОЗ-8М» кал.5,6 мм, № НОМЕР_1 , яка має змінну конструкцію (саморобне виготовлення магазинної шахти), що дозволяє помістити у гвинтівку магазин місткістю на 10 патронів, однак це не міняє цільового призначення гвинтівки.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

У кримінальному провадженні № №0000128 від 02.08.2022 року та у кримінальному провадженні №0000141 від 22.08.2022 року, які ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 06.10.2022 року об`єднано в одне судове провадження 30.11.2022 між прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 3 ст. 246 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 , повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотири) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. При цьому, сторони погодились, що іспитовий строк та обов`язки, передбачені ст. 76 КК України мають визначатися судом за результатами вирішення питання про затвердження цієї угоди. Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк та обов`язки, передбачені ст. 76 КК України просить визначити судом за результатами вирішення питання про затвердження цієї угоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання, у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити йоговід відбування покарання з випробуванням.

Захисник ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе, за угодою про визнання винуватості, зобов`язання, очевидно, можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, особу ОСОБА_4 , а також те, що даним кримінальним правопорушенням (злочином) не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, дійшов висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді 4(чотри) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім цього, відповідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, витрати у справі за проведення:
- експертизи зброї за спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» № СЕ-19/114-22/10344-БЛ від 24.06.2022 року в сумі 1 510 грн 24 коп;
- експертизи зброї за спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» № СЕ-19/114-22/10463-БЛ від 25.07.2022 року в сумі 1 510 грн 24 коп,- підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу слід залишити в силі.
Керуючись ст.ст. 100,314, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 30.11.2022 року у кримінальному провадженні № №0000128 від 02.08.2022 року та у кримінальному провадженні №0000141 від 22.08.2022 року, які ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 06.10.2022 року об`єднано в одне судове провадження № 453/1009/22, укладену прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, й призначити йому покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу - залишити в силі.
Речові докази 50 патронів калібра 5,6 мм., 10 патронів калібра 7,62х54R, 5 патронів калібра 7,62х54R, які знаходяться в камері зберігання відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області конфіскувати.

Речовий доказ спортивно-мисливську гвинтівку моделі «ТОЗ-8М» кал. 5,6 мм., № НОМЕР_1 , яка знаходяться в камері зберігання відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області - конфіскувати.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1