Справа № 308/6639/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, працюючого охоронником у ДВНЗ УжНУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 18 год. 01 грудня 2020 року, перебуваючи у Ботанічному саду загальнодержавного значення Ужгородського національного університету, створеного розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 07.07.1963 за №1180-р та ПРМ УРСР №311 від 22.07.1983, за адресою: м. Ужгород, вул. Ольбрахта, 6, розташованого на земельній ділянці, що перебуває в постійному користуванні ДВНЗ УжНУ, яким узято на себе охоронне зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження на його території, та відноситься до об`єктів природно-заповідного фонду, всупереч вимог статей 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, статей 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером тощо), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання за допомогою бензопили, скоїв незаконну порубку до ступеня припинення росту на пні 4 дерев породи дуб скельний, розмірами (50см, 23 см, 26 см, 40 см).
В подальшому, ОСОБА_4 , за допомогою бензопили перерізав по частинам незаконно зрубану деревину, та перемістив її до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав її до 03.12.2020. 03.12.2020 зазначена деревина була передана ОСОБА_6 в рахунок оплати боргу, та з метою перевезення погружена до автомобіля УАЗ-452, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, який належить на праві власності ОСОБА_6 . Під час здійснення перевезення зрубаної деревини за участю ОСОБА_4 до місця проживання ОСОБА_6 , остання була виявлена працівниками поліції 03.12.2020 близько 20.00 год. під час зупинки зазначеного транспортного засобу по вул. Кошицькій в м. Ужгороді для перевірки документів.
Відповідно до розрахунку шкоди, наданої Державною екологічною інспекцію в Закарпатській області внаслідок таких неправомірних дій спричинено шкоду державним інтересам до розрахунку розміру шкоди на загальну суму 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) гривень.
За таких обставин, ОСОБА_4 обвинуваться у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев, вчинені на об`єктах природно-заповідного фонду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та щиро розкаявся. При призначенні покарання просив суворо не карати.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти позиції сторони захисту просив призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, цивільний позов підтримала
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься заява, в якій він просить провести судове засідання без його участі, цивільний позов підтримав повністю, просить такий задоволити. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев, вчинені на об`єктах природно-заповідного фонду.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є раніше не судимим, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 246 КК України у вигляді позбавлення волі та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Щодо цивільного позову, заявленого ДВНЗ «Ужгородський національний університет», суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положенням ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З огляду на те, що завдана обвинуваченим ОСОБА_4 шкода ДВНЗ «Ужгородський національний університет» складає в загальному розмірі 10 949 грн., суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.349, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати відсутні.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:

-Зрізи з предметів кримінального правопорушення, які зберігаються в кімнаті речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Цивільний позов ДВНЗ «Ужгородський національний університет» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ДВНЗ «Ужгородський національний університет» шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1