Номер провадження1-кп/754/545/23
Справа №754/583/23
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання в кримінальному провадженні №0002834 від 21.10.2022 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило втрату функції зору, в стані неосудності, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок психічного захворювання, за наступних обставин.

Так, 20.10.2022, приблизно о 13:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вступив у словесний конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_5 .

В ході розвитку конфлікту ОСОБА_3 наніс долонею руки один удар в область потиличної ділянки голови та кулаком лівої руки один удар в область правого ока потерпілої ОСОБА_5 .

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесне ушкодження у виді: відкритої травми правого ока - навколоочного синця справа; субкон`юктивального крововиливу справа; рани правого ока, з ушкодженням складових правого ока (з випадінням та/або втратою внутрішньоочної тканини), яка супроводжувалась контузією (4 ступеня), з проникаючим склеральним пораненням (із випадінням внутрішньоочних оболонок, що обумовило розвиток тотальної гіфеми правого ока), з розвитком втрати функцій правого ока (гострота зору складає нуль). Вказане проникаюче поранення правого ока призвело до втрати функції зору та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм втрати загальної працездатності).

Особа стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_3 , в присутності законного представника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , суду пояснив, що дана подія мала місце 20.10.2022, в денний час доби, на кухні в квартирі за місцем його проживання. На момент події, в квартирі перебували: він, його мати та двоє його малолітніх дітей, один з яких спав. Оскільки його мати - ОСОБА_5 , говорила дуже голосно, він її чотири рази попереджав про необхідність говорити тихо, у зв`язку з чим, він не стримався та наніс їй один легкий удар по потилиці, а коли мати повернулась до нього, то він наніс їй один удар кулаком лівої руки в око. Зазначив, що він тривалий час вживав медичні препарати для підтримки стану свого здоров`я, а саме з 2002 року. У зв`язку з відсутністю коштів, з травня місяця 2022 року він припинив вживати дані припарити, що на його думку призвело до погіршення стану його здоров`я. Чи потрібно застосовувати до нього примусові заходи медичного характеру, він не знає.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що ОСОБА_3 є її сином. 20.10.2022, в денний час доби, вона повернулась додому з роботи та пішла на кухню готувати їсти. В цей час, дома перебував її син та двоє малолітніх онуків, один з яких спав, а другий перебував в іншій кімнаті та займався своїми справами. Перебуваючи на кухні, вона голосно розмовляла зі старшим онуком, на що її син ОСОБА_3 , просив припинити крики. Коли він зайшов на кухню, то наніс їй один удар по потилиці, а коли вона повернулась до нього, то він наніс їй один удар в око. Після чого, вона побігла в ванну кімнату, умиватись та зателефонувала невістці. Перебуваючи в лікарні, їй зробили операцію та повідомили, що вона втратила зір на одне око.

Потерпіла цивільний позов в кримінальному провадженні не заявляла. При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, просили застосувати із звичайним наглядом.

Крім показань потерпілої ОСОБА_5 обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння підтверджуються дослідженими під час судового розгляду письмовими документами, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.10.2022, де зафіксовані відомості про те, що ОСОБА_5 повідомила про обставини події, а саме, що 20.10.2022 приблизно о 13:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , її син ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження, а саме: два удари кулаком по обличчю;

- даними протоколу огляду від 20.10.2022 з додатками до нього у виді ілюстративної таблиці та DVD-R диску;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 від 22.10.2022, з додатком до нього у виді DVD-R диску, під час якого потерпіла ОСОБА_5 детально розповіла про обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно неї, яке мало місце 20.10.2022, приблизно о 13:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- даними висновку експерта №042-1467-2022 від 10.01.2023, згідно якого п.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995., погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила»), надано вичерпне визначення

терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження це

порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як

наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів - фізичних,

хімічних, біологічних, психічних»; у п 1,5. «Правил» визначено таке: «Згідно з КК

України розрізняють тілесні ушкодження трьох ступенів: тяжке, середньої

тяжкості та легке»; у п. 2.1.1. «Правил» зазначено таке: «Ознакою тяжкого тілесного

ушкодження є розлад здоров`я зі стійкою втратою працездатності не менш

ніж на одну третину»; у п. 2.16 "Правил" визначено таке: «Під стійкою (постійною)

втратою загальної працездатності. слід розуміти таку незворотню

втрату функції, яка повністю не відновлюється». Згідно таблиць ст. 24 «Таблиці відсотків втрати загальної працездатності внаслідок різноманітних травм» Інструкції №2 - повна сліпота на око, призводить до 35% стійкої втрати загальної працездатності. Під час первинно відомого звернення по медичну допомогу 20.10.2022 о 14:53 год. (під час огляду лікарем/лікарями швидкої медичної допомоги), з урахуванням даних, отриманих під час послідуючого проведення оперативних втручань та проведення інструментальних

досліджень, є підстави стверджувати, що у ОСОБА_5 , клінічними

лікарями було виявлено таке тілесне ушкодження: відкрита травма правого ока; навколоочний синець (без опису морфології) справа, субкон`юнктивальний крововилив справа; рана (описана клінічними лікарями як рвана, без опису морфології) правого ока,

ушкодженням складових правого ока (з випадінням та/або втратою внутрішньоочної тканини), яка супроводжувалася контузією (4 ступеню), з проникаючим скрелальним пораненням (з випадінням внутрішньоочних оболонок, що обумовило розви гок тотальної пфеми правого ока), з розвитком втрати функції правого ока (гострота зору склала нуль). Вказане проникаюче поранення правого ока призвело до втрати функції зору. Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що виявлене тілесне ушкодження спричинено за рахунок однократної ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею (на кшталт кисті руки, зібраної у кулак), могло утворитись в термін, вказаний в описовій частині цієї Постанови, тобто 22.10.2022. Виявлене тілесне ушкодження не є небезпечними для життя. Враховуючи вищезазначене, згідно з п.п. 2.1.1. г, 2.1.6 «Правил», відкрита травма правого очного яблука ОСОБА_5 за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм стійкої втрати загальної працездатності). Діагнози, які були встановлені ОСОБА_5 під час стаціонарного лікування після подій 20.10.2022 - «гіпертонічна хвороба 3 стадії, 1 ступінь, ризик 4, стан після перенесеного порушення мозкового кровообігу (2017), ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, серцева недостатність 1 ступеню: (*) часткова низхідна атрофія зоровогу нерву, початкова катаракта, гіперметропія слабкого ступеню, співдружня розбіжна косоокість ліворуч» як окремо так й у сукупності, віддзеркалюють клінічні прояви перебігу соматичних захворювань, клінічний розвиток яких спостерігався задовго до подій 20.10.2022, а тому, не підлягають судово- медичній оцінці (у розумінні визначення ступеню тяжкості). (*) хворобливі зміни лівого ока утворилися задовго до подій 20.10.2022, є самостійною нозологічною одиницею, а тому, ніяким чино.м не пов`язані із травмою правого ока, яка сталася 20.10.2022. Як слідує з дослідженої медичної документації, травма правого ока, як зазнала ОСОБА_5 , мала місце 20.10.2022, при цьому, клінічні лікарі змогли забезпечити збереження цілісності власно травмованого очного яблука, при цьому, явищ евентерації (випадіння з порожнини орбіти) травмованого ока зафіксовано не було. Одночасно, як слідує з дослідженої медичної документації, 25.10.2022 під час огляду ОСОБА_5 , лікарем-неврологом, було зафіксовано явища асиметрії обличчя, за рахунок опущення правого кута рота. 26.10.2022, ОСОБА_5 , була оглянута лікарем-кардіологом, яким, під час збору анамнезу, було зазначено, що остання хворіє гіпертонічною хворобою 10 років та у 2012 перенесла порушення мозкового кровообігу та у 2017 році було відмічено порушення мозкового кровообігу. Адже, з огляду на вищевикладене, слід вказати, що явища асиметрії обличчя, відмічені 25.10.2022 у ОСОБА_8 , обумовлена саме наслідками загострення соматичних захворювань, пов`язаних із порушеннями мозкового кровообігу (**), а тому, ніяким чином не вказують на спричинення невиправного знівечення обличчя внаслідок травми правого ока, яку зазнала ОСОБА_5 20.10.2022. Дані, здобуті органом досудового розслідування під час проведення 22.10.2022 слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_5 , дозволяють стверджувати, що під час проведення цієї слідчої дії було частково відтворено спосіб спричинення наявного тілесного ушкодження «...за допомогою статиста продемонструвала удар кулаком лівої руки останнього рух (удар) в область її правого ока...».

- даними висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №751 від 01.12.2022 стосовно ОСОБА_3 , де зафіксовані відомості про те, що ОСОБА_3 у період кримінального правопорушення страждав на хронічне

психічне захворювання - шизофренію параноїдну, з епізодичним типом

перебігу та стабільним дефектом на органічному фоні (Р20.02 за МКХ-10). У період кримінального правопорушення за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки шизофренії

параноїдної, з епізодичним типом перебігу та стабільним дефектом на

органічному фоні (Е20.02 за МКХ-10), та за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусові заходи медичного характеру - юридична категорія, тому визначення необхідності їх застосування виходить за межі компетенції судово-психіатричних експертів. За своїм психічним станом, на теперішній час, ОСОБА_3 , потребує надання психіатричної допомоги у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад. На теперішній час ОСОБА_3 , не виявляє ознак алкоголізму чи наркоманії, протиалкогольного чи протинаркоманічного лікування не

потребує. За своїм психічним станом, на теперішній час, ОСОБА_3 є небезпечним для оточуючих. У період кримінального правопорушення, ОСОБА_3 , не перебував у будь-якому вираженому емоційному (афективному) стані, про що свідчить відсутність

відповідних ознак. У ОСОБА_3 , визначаються певні особливості процесу мислення,

значні емоційно-вольові зміни (напруженість, некритичний негативізм, впертість), які відображають хронічний психічний розлад (встановлено психіатричний діагноз).

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 ознак суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши докази, які характеризують психічний стан ОСОБА_3 приходить до переконання про необхідність застосування до ОСОБА_3 , який на момент вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, за наступних підстав.

Так, в силу ст. 19 ч. 2 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

На момент вчинення суспільно небезпечного діяння, за яке передбачена кримінальна відповідальність за ст. 121 ч. 1 КК України, ОСОБА_3 , згідно з даними висновку амбулаторної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи №751 від 01.12.2022, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому він не підлягає кримінальній відповідальності.

В Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3) і кожен має право на повагу до його гідності (ст. 28).

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Положенням ст. 94 ч. 1 КК України передбачені види примусових заходів медичного характеру , які залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, можуть бути застосовані судом.

При визначені виду примусових заходів медичного характеру, суд, враховує:

- висновок амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №751 від 01.12.2022 стосовно ОСОБА_3 , де в п. 23. Відповіді на кожне поставлене питання (зазначені в пункті 17) пп. 10., вказано, «За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_3 є небезпечним для оточуючих»;

- вимоги ст. 94 ч. 5 КК України, де зазначено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 ч. 1 п. 4 КК України, а саме: у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000325 від 22.07.2020 відсутні.

Витрати на залучення експерта в сумі 6 013,00 грн. слід віднести на рахунок держави.

Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до «Київської міської психоневрологічної лікарні №3» (вул. Павлова, 7, смт. Глеваха, Київська область).

Судовий розгляд, відповідно до норм ст. 512 ч. 2 КПК України, завершився постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 512, 513, 376 ч. 2 КПК України ст.ст. 93, 94 КК України, суд -

у х в а л и в :

клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Витрати на залучення експерта в сумі 6 013 (шість тисяч тринадцять) грн. - віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання ухвали законної сили, залишити без змін у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до «Київської міської психоневрологічної лікарні №3» (вул. Павлова, 7, смт. Глеваха, Київська область).

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 27.01.2023 о 09:15 год.

Суддя : ОСОБА_1