ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2005/23

Провадження № 1-кс/210/887/23

"18" квітня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг клопотання слідчого слідчого відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадженні № 0000415 від 07.04.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання.

У клопотанні ставиться питання про накладення арешту шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження на вилучене в ході огляду місця події 14.04.2023 майно, а саме: автомобіль марки "SEAT", моделі "IBIZA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з він код «VSSZZZ6LZ7R091061»та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № №0000415 від 07.04.2023року.

Обґрунтування клопотання.

В провадженні СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 07.04.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.04.2023 року до відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області поштою надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа на початку червня 2022 рокунезаконно заволоділа автомобілем марки "SEAT", моделі "IBIZA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на автомобільній парковцірозташованій за адресою вул. Святогеоргіївська 21 в Металургійному районі м. Кривого Рогу. (ЄО №3783 від 07.04.2023 року).

11.04.2023 допитано в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що на початку червня 2022 року проглядаючи на сайті «АВТОРІА» або «ОЛХ» об`яви про продаж автомобілів звернув увагу на автомобіль марки «SEAT», марки «IBIZA», сірого кольору, у м. Кривий Ріг, який коштував 1000 доларів США, номерний знак якого не запам`ятав, що його зацікавило, так як даний автомобіль коштував дешевше ніж звичайно. ОСОБА_6 зателефонував по номеру телефону, який було вказано в оголошенні, який саме не запам`ятав та цього ж дня домовились про зустріч на «95 кварталі». В денний час доби ОСОБА_6 зустрівся із раніше невідомим йому чоловіком ім`я якого він не запам`ятав, віком 30-35 років, слов`янської зовнішності, звичайної тілобудови, зростом близько 175 сантиметрів, особливих прикмет не запам`ятав. Після чого, він оглянув автомобіль і так як у нього була гарна ціна купив його за 1000 доларів США. При цьому даний чоловік передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та один ключ від нього, окрім того будь-яких довіреностей не складали так, як чоловік продавав автомобіль по свідоцтву без власника, що мене не здивувало, так як це звичайна процедура. Після чого через декілька тижнів ОСОБА_6 попрохав знайомого підписника з м. Києва ім`я якого невідоме, щоб він залишив записку у дверях до квартири у м. Києві, точної адреси не пам`ятає так як пройшов великий проміжок часу. Так, через деякий час до ОСОБА_6 зателефонував чоловік, який представився знайомим жінки якій належить автомобіль та під час телефонної розмови повідомив, що дана жінка знаходиться за кордоном не планує приїжджати до України через збройну агресію рф, також даний чоловік повідомив, що машина не продається, що його здивувало та ОСОБА_6 вирішив продати даний автомобіль. В 20-тих числах вересня 2022 року ОСОБА_6 поїхав на Західну Україну, де у мережі «ІНСТАГРАМ» на одній із сторінок виклав оголошення про продаж автомобілю марки «SEAT», марки «IBIZA», сірого кольору. Так через деякий час йому зателефонували по оголошенню та домовились про зустріч. Так, він зустрівся на одній із вулиць м. Дрогобича із двома чоловіками, слов`янської зовнішності віком 25-30 років, які запропонували ОСОБА_6 1500 доларів США на що він погодився та передав чоловіку свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та один ключ. Після чого даних чоловіків він не бачив.

14.04.2023 допитано в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що в кінці у 2019 року його знайомий ОСОБА_8 попрохав дати кошти в борг, а він залишить автомобіль в якості залогу, при цьому повідомив, що даний автомобіль належить не йому, а одному із його товаришів. Після чого ОСОБА_7 віддав грошові кошти в сумі 4000 доларів США, а ОСОБА_9 передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ на автомобіль марки «SEAT», моделі «IBIZA», сірого кольору, 2007 року випуску він код « НОМЕР_3 » державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Свідоцтво про реєстрацію було на ім`я ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 . Того ж дня ОСОБА_7 попрохав знайомого ОСОБА_10 поставити автомобіль на стоянку, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Святогеоргіївська 21, що він і зробив. Після чого передав ОСОБА_11 ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. За борг у сумі 4000 доларів США кожного місяця ОСОБА_8 платив по 100 доларів США. Так в липні 2022 року йому зателефонував ОСОБА_12 та повідомив про те, що йому телефонує хазяїн машини та повідомив, що знайшов у дверях записку «необхідно переоформити автомобіль «SEAT». Після чого ОСОБА_12 запропонував разом поїхати та оглянути автомобіль, на що ОСОБА_13 погодився. В подальшому ОСОБА_11 з ОСОБА_12 поїхали на автостоянку за адресою: АДРЕСА_2 та виявили, що автомобіль відсутній. Останні підійшли до приміщення охорони та їм надали номер начальника стоянки на ім`я ОСОБА_14 (м.т. НОМЕР_4 ). ОСОБА_13 зателефонував по номеру телефону та під час спілкування ОСОБА_14 повідомив, що машина дійсно відсутня так як він відігнав її у інше місце, через те, що не було сплачено за стоянку та з`явився борг в сумі 14000 гривень, на що ОСОБА_11 погодився та вони домовились зустрітись наступного дня. Наступного дня ОСОБА_11 разом із ОСОБА_12 приїхали на стоянку та зателефонувавши до ОСОБА_14 він повідомив, що машини немає, і те, що він давно віддав її власнику так як йому пред`явили свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та забрали машину на евакуаторі, але ОСОБА_11 повідомив, що до нього звернулась володілець ОСОБА_5 , та повідомила, що будуть неприємності з приводу автомобілю. 31.01.2023 йому зателефонувала власник ОСОБА_15 , яка повідомила, що повернулась із за кордону і хоче повернути свій автомобіль, на що ОСОБА_11 розповів про дану ситуацію, але вона здивувалась та повідомила, що автомобіль не забирала. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_14 , який повідомив, що він переплутав та віддав автомобіль родичам ОСОБА_10 , яким саме не повідомив, при цьому ОСОБА_10 було вбито 11.02.2020. З того часу ОСОБА_14 слухавку не бере зустрітись із ним та поспілкуватись віч на віч відмовляється.

14.04.2023 проведено огляд місця події за участю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який видав ключ від автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , які було оглянуто, поміщено до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з №WAR1285765 та вилучено до відділення поліції №2 Криворізького РУП.

14.04.2023 винесено постанову про визнання речовими доказами ключа від автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , які поміщено до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з №WAR1285765 та передано на зберігання до камери схову ВП №2 КРУП.

14.04.2023 працівниками УПП в м. Харків було зупинено навпроти будинку №126 по вулиці Михайла Водяного у м. Харків автомобіль марки "SEAT", моделі "IBIZA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з він код « НОМЕР_6 », під керуванням ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому в період часу з 19:20 до 20:20 годин слідчим СВ відділу поліції №1 Харківського РУП ГУ НП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_17 було проведено огляд місця події, а саме вищевказаного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 і в подальшому вилучено до відділу поліції №1 Харківського РУП ГУ НП в Харківській області.

В подальшому 14.04.2023 року автомобіль марки "SEAT", моделі "IBIZA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з він код «VSSZZZ6LZ7R091061»та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 було визнано в якості речових доказів по даному кримінальному провадженню.

Позиції сторін

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явився, надав заяву про можливість розгляду клопотання без його участі.

Володільця майна повідомлено про дату та місце розгляду клопотання, остання не з`явилась, клопотань про перенесення розгляду до суду не надходило.

У відповідності до ч. 4, 6 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею про арешт майна, не здійснювалась.

Мотивація суду

Положеннями ч. 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя враховує, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); а за частиною 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні,перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Огляд речей, документів та комп`ютерних даних здійснюється з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 237 КПК України).

Відповідно до частин 5, 7 статті 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Встановлено, що 14.04.2023 працівниками УПП в м. Харків було зупинено навпроти будинку №126 по вулиці Михайла Водяного у м. Харків автомобіль марки "SEAT", моделі "IBIZA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з він код « НОМЕР_6 », під керуванням ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому в період часу з 19:20 до 20:20 годин слідчим СВ відділу поліції №1 Харківського РУП ГУ НП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_17 було проведено огляд місця події, а саме вищевказаного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 і в подальшому вилучено до відділу поліції №1 Харківського РУП ГУ НП в Харківській області.

В подальшому 14.04.2023 року автомобіль марки "SEAT", моделі "IBIZA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з він код «VSSZZZ6LZ7R091061»та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 було визнано в якості речових доказів по даному кримінальному провадженню.

Згідно положень статей 84 - 85 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з частиною 2 статті 168 КПК України та пунктів 1,3 частини 2 статті 167 КПК України під час обшуку може здійснюватись тимчасове вилучення майна, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

З урахуванням положень частини 3 статті 214 КПК України, частини 7 статті 237 КПК України та статей 167-168 КПК України, вилучені під час огляду речі та предмети набули статуту тимчасово вилученого майна.

Слідчий, посилаючись на вимоги частини 2 статті 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що вилучене майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Кримінальна кваліфікація по даному кримінальному провадженню визначено як ч. 1 ст. 289 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом .

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів достатність підстав вважати, що був вчинений злочин, ознаки якого містяться в диспозиції статті 289 КК України, а тому з метою забезпечення збереження речового доказу, який був отриманий під час проведення огляду місця події, можуть бути використані для доведення відомостей про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбачених у статті 98 КПК України.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Застосовуючи такий спосіб арешту, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що вказане майно може бути знаряддям вчинення злочину.

Враховуючи викладене, на вищевказане тимчасово вилучене майно необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, та яке могло бути використано для вчинення злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У той же час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження .

Згідно з частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали, додані до клопотання, а так само і клопотання про арешт майна містить обґрунтування застосування найбільш обтяжливих способів арешту, зокрема заборони використовувати тимчасово вилучено майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні. Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування найбільш обтяжливого способу арешту - заборона використовувати тимчасово вилучене майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні є необхідним та відповідає меті арешту.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна , наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-175, 233, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадженні № 0000415 від 07.04.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000137 від 30.11.2022 року на вилучене в ході огляду місця події 14.04.2023 майно, а саме: автомобіль марки "SEAT", моделі "IBIZA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з він код «VSSZZZ6LZ7R091061»та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_18 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1