Справа № 308/874/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 05.04.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.28, ч.ч.1,3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.28, ч.ч.1,3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.28, ч.ч.1,3 ст.358 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вищевказане знаходиться кримінальне провадження.

27.02.2023, з уточненнями від 01.03.2023, до суду надійшло клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна у даному кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.07.2022 в кримінальній справі № 297/1530/22 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000080, якою було накладено арешт на грошові кошти які упаковано в спецпакет NP1015864 - 42 купюр номіналом: по 100 Євро, 27 купюр номіналом по 100 доларів США та 3 купюри номіналом по 1 дол. США.

ОСОБА_9 вважає, що накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2022 року в кримінальній справі № 297/1530/22 арешт на вилучені кошти підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що відпала потреба в подальшому застосуванні вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні не була підозрюваною, не є обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, відсутні будь-які дані про те, що кримінальним правопорушенням кому-небудь завдана шкода, а також дані про те, що в кримінальному провадженні заявлявся цивільний позов.

Просить суд прийняти до уваги те, що відсутні докази про те, що орган досудового розслідування має підозру, що грошові кошти які належать їй і були вилучені, здобуті злочинним шляхом. На належних їй грошових коштах відсутні будь-які сліди від кримінального правопорушення.

Крім того зазначає, що визнаючи речовим доказом належні ОСОБА_9 кошти, слідчий не врахував те, що до ЄРДР були внесені відомості за ознаками ч. 2 ст. 332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища, злочину з нематеріальним складом.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_8 просила задовольнити подане клопотання, надала пояснення, аналогічні викладеним в клопотання.

Прокурор просив відмовити у задоволення клопотання у зв`язку з тим, що на даній стадії кримінального провадження не відпала потреба у застосуванні арешту майна.

Захисник ОСОБА_7 залишив клопотання на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишили клопотання на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на стадії судового розгляду знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 05.04.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.28, ч.ч.1,3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.28, ч.ч.1,3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.28, ч.ч.1,3 ст.358 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.07.2022 накладено арешт, зокрема, на грошові кошти в загальній кількості 42 купюри номіналом по 100 євро кожна, 27 купюр номіналом 100 доларів США кожна, 3 долари США (упаковані в спецпакет INP №10115864), які були вилучені в ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна, суд зазначає, що підстави, на які посилається представник власника майна, що на її думку, свідчать про необхідність скасування арешту, не доводять, що в подальшому в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки за встановлених обставин, застосований захід забезпечення кримінального провадження відповідає його завданням та меті, вказані грошові кошти були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та підлягають подальшому дослідженню під час судовому розгляду в порядку, передбаченому статтею 357 КПК України.

Беручи до уваги вищенаведене, суддя приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого клопотання, оскільки представником не доведено відсутності подальшої необхідності у застосуванні арешту майна. Судом враховано той факт, що таке майно є речовим доказом у справі, доля якого може бути вирішено у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України при закінченні кримінального провадження.

Керуючись статтями 131, 170-174, 350 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене статтею 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали оголошено 17 березня 2023 року о 08 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1