ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3169/22 Справа № 206/2564/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року про відмову у задоволенні заяви представника КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_5 ,-
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
особи, до якої застосовані примусові
заходи медичного характеру ОСОБА_5 ,
представника закладу ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні письмової заяви представника КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_5 .
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що достатніх законних та обґрунтованих підстав для задоволення заяви представника КП ДБКЛПД ДОР на даний час не має та наявні всі підстави для продовження ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру.
В апеляційних скаргах:
- захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити письмову заяву представника КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_5 .
В обґрунтовування свої вимог зазначає, що ухвала є незаконною та безпідставною, оскільки судом не було враховано, що пояснення лікаря-психіатра ОСОБА_9 та наданим до заяви висновок комісії лікарів-психіатрів обґрунтовують необхідність припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_5 ..
Посилання суду на те, що ОСОБА_5 не бажає говорити про обставини скоєння ним кримінального правопорушення, проте це є його правом, а не обов`язком, що не свідчить про те, що у нього відсутня критика до свого психічного стану.
- ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду та постановити нове, скасувавши примусові заходи медичного характеру.
В обґрунтовування свої вимог зазначає, що підставою для застосування примусових заходів медичного характеру є висновок лікарів-психіатрів, які вважають за необхідне припинити застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Заслухавши особу, стосовно якої вирішується питання про зміну виду примусових заходів медичного характеру та його захисника, які кожен окремо та разом підтримали доводи та вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити, представника закладу-лікаря-психіатра ОСОБА_9 , який вважав, що його письмову заяву щодо ОСОБА_5 необхідно задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, з яких вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
За змістом ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
В той же час, статтею 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.
При розгляді письмової заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги вищезазначені вимоги та критерії були дотримані судом першої інстанції.
Доводи адвоката та особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру щодо безпідставності рішення суду першої інстанції через неврахування пояснень лікаря-психіатра ОСОБА_9 та наданим до заяви висновку комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_5 є неспроможними, оскільки, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, місцевим судом ретельно досліджені всі обставини застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 та зміст письмової заяви лікаря-психіатра разом з відповідним висновком комісії лікарів, чому надана відповідна обґрунтована оцінка.
Так, суд першої інстанції вмотивовано критично поставився до свідчень лікаря-психіатра ОСОБА_9 , наданих ним безпосередньо в судовому засіданні місцевого суду, про те, що стан ОСОБА_5 покращився та він не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки психічний стан здоров`я ОСОБА_5 хоча і покращився згідно з останнім висновком, однак таке покращення не є тривалим та таким, що могло б свідчити про можливість припинення примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом, враховуючи ступінь його суспільно-небезпечного діяння, яке вчинено ним повторно, та умови, за яких ці дії ОСОБА_5 були вчинені.
Суд першої інстанції також обґрунтовано зазначив, що критики до свого стану та до скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_5 не має. Відповідна критика також не була наявна й під час судового засідання в суді апеляційної інстанції.
Ствердження адвоката про те, що бажання ОСОБА_5 не говорити про обставини скоєння ним кримінального правопорушення є його правом, а не обов`язком, є обґрунтованим, проте в цій категорії справ така відмова оцінюється судом в сукупності з іншими доказами та обставинами застосування примусових заходів медичного характеру щодо особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру.
Враховуючи, що при вирішенні питання про припинення примусових заходів медичного характеру обов`язок запобігти вчиненню зазначеною особою нових суспільно-небезпечних діянь покладено саме на суд, суд першої інстанції об`єктивно звернув увагу на те, що ОСОБА_5 вже не в перший раз скоює кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, крім того за схожих обставин умисні дії ОСОБА_5 спрямовані на нанесення тяжких тілесних ушкоджень із застосуванням розкладного ножу.
Колегія суддів враховує, що в письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру від 25.08.2022 року вказано, що за період перебування у відділенні стан ОСОБА_5 дещо покращився. Він почав формально згоджуватись, що продовжувати «боротьбу за справедливість» не раціонально та йому треба уникати зіткнень з правоохоронцями, прокуратурою, але стан не носить стабільного характеру, продовжує висловлювати думки відносно переслідування його прокуратурою, про те, що його підставили та незаконно засудили, однак ці обставини, на даний час не доводять того факту, що мета примусових заходів медичного характеру виконана, особа перестала бути суспільно-небезпечною та є необхідність у зміні виду примусових заходів медичного характеру.
Також, враховує практику Європейський суд з прав людини, зокрема рішення у справі «Гюльфуччі проти Франції» (заява № 31038/12), де Суд зазначив, що особа не може бути позбавлена його або її свободи на підставі психічного розладу, окрім випадків, коли було достовірно продемонстровано, що він або вона мали психічні розлади, а психічний розлад був такого типу або рівня, який забезпечує примусове ув`язнення, а продовження ув`язнення не виходить за межі продовження існування розладу.
Таким чином, враховуючи медичний критерій, а саме характер і тяжкість захворювання, і досить незначний час у зміні стабілізації психічного стану ОСОБА_5 , юридичний критерій - тяжкість вчиненого ОСОБА_5 діяння, що спричинило незворотність наслідків, та соціальний критерій - ступінь небезпечності ОСОБА_5 як психічно хворого для себе чи інших осіб, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про передчасність припинення застосування щодо ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Надана ОСОБА_5 копія заяви його батька ОСОБА_10 від 07.11.2022 року не є належним та допустимим доказом та беззаперечною підставою для припинення застосування щодо ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду є законною, обґрунтованою, постановлена відповідно до вимог чинного законодавства, а тому апеляційні скарги захисника та особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги особи, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року про відмову у задоволенні заяви представника КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_5 ,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4