Справа №759/1707/23 Головуючий в 1-й інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/1433/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного (в режимі ВКЗ із ДУ

«Київський слідчий ізолятор») - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000510 від 28.01.2023 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 30.03.2023 року, включно,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Запорізької області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000510 від 28.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

28 січня 2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України і цього ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

30 січня 2023 року старший слідчий СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а також необхідністю запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року клопотання слідчого задоволено до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30.03.2023 року, включно. Обґрунтовуючи своє рішення суд зазначив, що вказані у клопотанні обставини підозри ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупність даних, а також наявні реальні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення норм кримінального процесуального права. Стверджує, що підозра пред`явлена ОСОБА_7 , є необґрунтованою, зазначені у клопотанні доводи щодо її обґрунтованості, є абстрактними та не дають можливості упевнитися навіть у правильності кваліфікації кримінального правопорушення, інкримінованого підозрюваному, при цьому, жодних належних доказів до клопотання не додано. Ризики, заявлені стороною обвинувачення, також нічим не підтверджуються, а лише перелічуються у змісті клопотання, без прикріплення належних доказів, здобутих у встановленому порядку, зокрема ризик можливого переховування підозрюваного від слідства та суду, ризик знищення чи спотворення будь-якої із речей, а також ризик можливого впливу на свідків та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, що слідчим суддею не враховано при розгляді клопотання та безпідставно не розглянуто питання про можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. При визначенні розміру застави, слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, його матеріальний стан та можливість сплатити саме таку суму. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- підозрюваного та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, забезпечивши, при цьому, явку поручителів до апеляційного суду з наданням їх характеристик та документів, що посвідчують особу кожного з них;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування саме такого запобіжного заходу.

Вивчивши клопотання й матеріали, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив, що зазначені у ньому обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доданих до клопотання доказів, а також правильно зазначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є вірогідною для застосування щодо нього обмежувальних заходів та прийшов до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 30.03.2023 року.

Проте, з таким рішенням слідчого судді колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п.48).

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України.

З положень зазначеної норми вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Як вбачається з наданих слідчим до клопотання матеріалів, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив наявність зазначених у клопотанні обставин підозри, які підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є наведені у клопотанні слідчого докази з доданими до нього матеріалами.

З урахуванням того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Виходячи з приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про їх наявність є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, проте, у клопотанні органу досудового розслідування відсутні будь-які докази на підтвердження того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, вказаним у клопотанні слідчого.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

У відповідності до положень ст.178 КПК України, для вирішення справи згідно з вимогами закону, колегією суддів також враховано дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема наявність у останнього постійного місця проживання, позитивних характеристик, а саме підозрюваний веде активне громадське життя, добровольцем пішов на фронт, ніс службу в лавах НГУ по захисту територіальної цілісності України, нагороджений грамотою спікера Верховної ради України та є учасником бойових дій, також враховано стан його здоров`я та міцність соціальних зв`язків, того, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також інші обставини.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам.

Слідчий суддя обмежився лише посиланням на законодавчі норми процесуального закону, належним чином не обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного, не врахувавши, при цьому, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії).

Також Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

До того ж, як вбачається з матеріалів судової справи, у суді першої інстанції було заявлено клопотання про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_7 та міститься письмова заява (зобов`язання) Народного депутата України ОСОБА_11 про те, що він поручається за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Однак слідчим суддею, зазначене клопотання залишено без задоволення, при цьому, доводи відхилення даного клопотання в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не висвітлено та належним чином не обґрунтовано.

Не наведено зазначених обставин і прокурором у судовому засіданні під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Також, прокурором не наведено наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не визначено конкретно мету та цілі, які стоять за ним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в сукупності із встановленими обставинами даного кримінального провадження, особи підозрюваного та практики Європейського суду з прав людини, застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою є недоцільним, тоді як належну процесуальну поведінку підозрюваного можна забезпечити шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки Народного депутата ОСОБА_12 , військовослужбовця, громадського діяча та правозахисника Найєм Мусі-Мустафа, а також громадського діяча ОСОБА_13 , які, на думку колегії суддів, заслуговують на довіру та зможуть забезпечити своєчасне прибуття підозрюваного до правоохоронних органів та суду.

За положеннями ч.1 ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особам, яких слідчий судді, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

За таких обставин, враховуючи дані, які характеризують особу підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, який не є корисним злочином та відноситься до категорії тяжких злочинів, незначний ступінь ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід задовольнити, а тому ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року, необхідно скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, передавши підозрюваного ОСОБА_7 на поруки Народного депутата ОСОБА_12 , військовослужбовця, громадського діяча та правозахисника Найєм Мусі-Мустафа, а також громадського діяча ОСОБА_13 .

Саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В свою чергу, від поручителів: Народного депутата ОСОБА_12 , військовослужбовця, громадського діяча та правозахисника Найєм Мусі-Мустафа, а також громадського діяча ОСОБА_13 , отримана відповідна згода, також вони підтвердили, що відповідно до ч.3 ст.180 КПК України, їм відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 та міра покарання передбачена законом за його вчинення, відомі їм і обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, а також право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваногоОСОБА_7 - ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіСвятошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 30.03.2023 року, включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки, звільнивши його з-під варти, негайно.

В порядку ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають йому право на виїзд за межі України.

Передати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на поруки:

1. Народному депутату ОСОБА_12 ,

2. військовослужбовцю, громадському діячу, правозахиснику Найєм Мусі-Мустафа,

3. громадському діячу ОСОБА_13 .

Роз`яснити поручителям ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , що вони, як поручителі несуть відповідальність за виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у разі невиконання поручителями ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 взятих на себе зобов`язань, на них може бути накладено грошове стягнення у розмірі, передбаченому ч.5 ст.180 КПК України.

Поручителям ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , також роз`яснюється, що вони можуть відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виконання підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі вони зобов`язані забезпечити явку підозрюваного ОСОБА_7 до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про зміну йому запобіжного заходу на інший.

Контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування.

Строк дії ухвали щодо встановлення обов`язків, встановити до 30 березня 2023 року, включно.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4