Номер провадження: 11-кп/813/1784/22
Справа № 494/515/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги в режимі відеоконференції заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 на вирок Березівського районного суду Одеської області від 07.07.2022 у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до ЄРДР 12.03.2022 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , із спеціальною середньою освітою, за фахом кухар, зі слів до затримання працював по найму на будівництві у приватних осіб, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, не військовозобов`язаного, урядових нагород не маючого, згідно ст.89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання, а саме з 13 березня 2022 року.

До набрання вироку чинності ОСОБА_8 залишено у ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він

11 березня 2022 р. приблизно о 13.30, більш точний час слідством не встановлений під час перебування за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своїй матері ОСОБА_10 .

Під час сварки, яка перейшла у конфлікт, у обвинуваченого виник умисел та спричиненні тілесних ушкоджень матері. Реалізуючи свій умисел, обвинувачений умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав чисельні удари кулаками обох рук в область обличчя матері, від чого вона впала на підлогу.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений задав матері множинні удари ногами в область тулубу, чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння.

В результаті неправомірних дій обвинуваченого, ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння у виді поєднаної травми грудної клітки у вигляді закритих множинних переломів ребер з обох сторін по декількох анатомічних лініях, закритої травми живота та поза черевного простору у вигляді крововиливів у діафрагму, шлунок, брижу тонкої кишки та лівий поза черевний простір, що потягли за собою травматичний шок. Безпосередня причина смерті матері обвинуваченого - ОСОБА_10 травматичний шок. Дії обвинуваченого були вчинені з особливою жорстокістю та мали характер катувань.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, кваліфікації його дій та призначеного покарання заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність щодо визнання обставинами, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину з особливою жорстокістю та особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Наголошує, що суд першої інстанції всупереч п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині вироку, не сформулював обвинувачення, яке було визначено судом доведеним за результатами повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду кримінального провадження.
Просить вирок суду першої інстанції змінити, виключити з мотивувальної частини вироку визнання обставинами, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину з особливою жорстокістю та особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, виключити з мотивувальної частини вироку внесені зміни в формулювання обвинувачення та викласти формулювання обвинувачення ОСОБА_8 відповідно до обвинувального акту. В іншій частині вирок залишити без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.
Зазначає, що матеріали справи не містять прямих доказів підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого злочину. Вказує, що суд першої інстанції в порушення вимог ч. 1 ст. 337 КПК України вийшов за межі висунутого обвинувачення та визнав обставини, що обтяжують покарання, внаслідок чого погіршив становище обвинуваченого.
Просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з невстановленим достатніх доказів для доведення його винуватості.

Потерпіла ОСОБА_12 будучи належним чином повідомлена про дату, місце та час судового розгляду у судове засідання апеляційного суду не прибула, про поважні причини неявки апеляційний суд не повідомила.

Зважаючи на наведені вище обставини, думку обвинуваченого, його захисника та прокурора, які вважали за можливе провести розгляд за відсутності потерпілої, враховуючи що її участь у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою, апеляційний суд вважав за можливе та необхідне провести апеляційний розгляд за відсутності потерпілої, що не суперечить положенням ст. 405 КПК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та підтримав подану прокурором апеляційну скаргу у повному обсязі, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та частково апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Пункт 1 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Формулювання обвинувачення повинно містити всі ознаки складу злочину, у вчиненні якого особу визнано винною, та за своїм змістом відповідати диспозиції норми закону України про кримінальну відповідальність.

Проте, дані вимоги закону судом першої інстанції під час ухвалення вироку щодо ОСОБА_8 не дотримані, а вирок ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції при розгляді справи з власної ініціативи внесено зміни до формулювання обвинувачення та зазначено, що ударів руками в область голови загиблої було не декілька, як вказано у обвинувальному акті, а завдано чисельні удари руками в область голови. Також ударів ногами було не декілька по верхнім, нижнім кінцівкам та тулубу, а удари по вказаним ділянкам тіла були множинними.

Крім того, суд першої інстанції за власної ініціативи визнав обставинами, які обтяжують покарання - вчинення злочину з особливою жорстокістю та особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів вважає, що змінюючи механізм, кількість нанесення ударів та визнання за власної ініціативи обставин, які обтяжують покарання,суд першої інстанції вийшов за межі обвинувачення, висунутого стороною обвинувачення, чим погіршив становище обвинуваченого, позбавивши його можливості належного захисту від пред`явленого обвинувачення, а також вплинуло на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином не перевірено обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, необхідних для правової оцінки дій обвинуваченого та які, відповідно до ст. 91 КПК України, входять до предмету доказування, внаслідок чого суд ухвалив суперечливе за своїм змістом судове рішення, допустивши істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та які, у відповідності з приписами статей 409, 411, 412, 415 КПК України, тягнуть за собою безумовне скасування вироку суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції скасуванню, з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, з метою попередження ризику його переховування від суду, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Керуючись статтями 7, 9, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційні скарги заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Березівського районного суду Одеської області від 07.07.2022 у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до ЄРДР 12.03.2022 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000127, внесеному до ЄРДР 12.03.2022 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України в тому ж суді першої інстанції, в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.
Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 30.12.2022.

Копію ухвали невідкладно направити на адресу начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4