Справа № 308/5586/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд, кримінальне провадження, відомості про яке 21.06.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0002013 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Закарпатської області, Воловецького району, с. Біласовиця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2016 року за ч.2 ст.190, ч.1 ст.289, ч.2 ст.289, ч.1 ст.189 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2018 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою скоєння грабежу, за допомогою легкового автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номерний знак Чеської республіки НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , приїхали до дитячого садочка АДРЕСА_2 , де діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , яке виразилось в тому, що ОСОБА_4 , підійшов до потерпілого на відстань витягнутої руки з боку та наніс один удар рукою стиснутою в кулак у область щелепи справа, після чого ОСОБА_6 , наблизившись до потерпілого, наніс останньому удар рукою стиснутою в кулак у область обличчя зліва та серію ударів руками стиснутими в кулаки по тулубу, в подальшому ОСОБА_6 збив з ніг потерпілого ОСОБА_8 , в результаті чого останній впав на землю та отримав ушкодження у вигляді саден на задній поверхні обох ліктьових суглобів, після чого ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 , відкрито зірвали з потерпілого його сумку чорно-сірого кольору «Lab Pal Zileri», в якій знаходились гаманець з грошовими коштами в розмірі 1000 грн., банківська картка «Райффайзен Банка Аваль», чотири банківські картки «Альфа Банку», та мобільний телефон «Samsung» J-700H, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №11/386 від 25.05.2018 становить 3806 грн., після чого покинули місце події на вище зазначеному автомобілі, чим спричинили потерпілому матеріального збитку на загальну суму 4806 грн.

Внаслідок вищеописаних протиправних дій спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі, саден на лівому колінному суглобі по передньо-внутрішній поверхні та на обох ліктьових суглобах по задній поверхні, які згідно висновку експерта №217 від 29.05.2018 виникли внаслідок тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак та обуті ноги сторонньої людини, по давності виникнення вкладаються в час події, яка відбулася 08.05.2018, потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності і в момент їх виникнення не були небезпечними.

Окрім цього, того ж дня 08 травня 2018 року близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , з метою скоєння грабежу, за допомогою легкового автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номерний знак Чеської республіки № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , приїхали до будинку АДРЕСА_3 , де діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, із погрозою та спробами застосування фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_9 , яке виразилось в тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вийшовши з салону автомобіля, прискореною ходою підійшли до потерпілого, зобов`язали останнього дістати та викласти на капот автомобіля належні йому речі, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 на вимогу даних осіб виклав на капот транспортного засобу належні йому гаманець в якому знаходились грошові кошти в розмірі 5 Євро, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України на день вчинення злочину становить 156,45 гри., 4100 гри., мобільний телефон марки «Huawei», GT3 (NMO- НОМЕР_3 ), вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №11/386 від 25.05.2018 становить 3753 грн., після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , розмахуючи руками намагались спричинити потерпілому тілесні ушкодження, від яких останній ухиляючись почав відходити в сторону, при цьому ОСОБА_4 тримаючи в руках бейсбольну биту, яка відповідно до висновку експертизи холодної зброї №1/186 від 21.05.2018 є різновидом спортивного інвентарю та до категорії холодної зброї не відноситься, вийшов з салону автомобіля та з погрозами застосування фізичного насильства почав наближатись до потерпілого, в результаті чого останній злякавшись почав втікати у напряму свого будинку, після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , заволодівши належними потерпілому вище зазначеними речами та грошовими коштами, покинули місце вчиненого кримінального правопорушення на вище вказаному автомобілі, чим спричинили потерпілому матеріального збитку на загальну суму 8009 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав, щиросердечно розкаявся, просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_8 , в які він вказує, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого немає, збитки оплачені.

Потерпілий ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_9 , в які він вказує, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого немає, збитки оплачені.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що обвинувачений, прокурор, потерпілі, не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, також дослідивши характеризуючи дані щодо обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його особу, який раніше судимий.

У відповідності до вимог ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
При цьому суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить визнання вини.

Обтяжуючі покарання обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 , міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, який будучи раніше судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, протягом невідбутої частини покарання вчинив новий умисний злочин, що свідчить про його стійку кримінальну поведінку, фактичні обставини справи, а тому суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2016 року (справа №308/5603/14-к), ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.190, ч.1 ст.289, ч.2 ст.289, ч.1 ст.189 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки
Враховуючи наведене, при призначенні покарання необхідно застосувати положення ст. 71 КК України, та частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2022 року у порядку ст. 539 КПК України зазначено строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 у справі №308/5603/14-к, а саме період з 29.03.2014 по 13.01.2015.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Таким чином, необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 29.03.2014 року по 13.01.2015 року, з розрахунку, що один день попереднього утримання дорівнює двом дням позбавлення волі.
Крім того, відповідно до вимог ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з моменту фактичного затримання з 07.04.2019 в порядку ст. 208 КПК України в рамках даного кримінального провадження №0002013 від 21.06.2018, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до вищевказаного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 08 лютого 2016 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 зарахувати ОСОБА_4 , у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 29.03.2014 по 13.01.2015 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 , у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України, з 07.04.2019 по день винесення вироку суду із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 07.04.2019.

Покарання призначене засудженому ОСОБА_4 у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць вважати відбутим.

У зв`язку із фактичним відбуттям покарання скасувати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити його з-під варти негайно в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 1001,00 грн., за проведення експертизи холодної зброї в розмірі 572,00 грн., за проведення експертизи холодної зброї в розмірі 572,00 грн.

Речові докази по справі:

- кухонний ніж, дерев`яна бейсбольна бита, запаховий слід з мобільного телефону марки «Huawei», запаховий слід з передньої правої двері автомобіля, запаховий слід з мобільного телефону марки «Samsung», запаховий слід з керма та ручки перемикання передач автомобіля, п`ять відрізків скоч плівки зі слідами папілярних візерунків, чоловіча куртка та кофта, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області - знищити;

- оптичний DVD-R диск із відеозаписом, що зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1