У Х В А Л А

11 грудня 2022 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2022, стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , слідчий СВ Білоцерківської РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_5 ,, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулися до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2022.

В обгрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні з № 0003219, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

Досудовим слідством встановлено: У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 133/2022 від 14.03.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України за № 259/2022 від 18.04.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, затвердженим Законом України від 23 серпня 2022 року № 2500-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 серпня 2022 року строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року.

Однак в порушення вищевказаних вимог, 09 грудня 2022 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Єва» № 3329 належного товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» , за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського буд. 53Д, діючи умисно, в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що діє відкрито в присутності працівника магазину ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, із полиці торгової гірки, відкрито викрав парфуми «Versage Maneal Fraiche Eavdetoilette 78%» ємністю 5 мл., які поклав до кишені куртки, в яку був одягнений, усвідомлюючи, що його дії помічені свідком ОСОБА_9 , який в свою чергу почав робити зауваження ОСОБА_5 та намагався припинити його дії, однак ОСОБА_5 на зауваження не реагував та почав погрожувати ОСОБА_9 фізичною розправою та нанесенням тілесних ушкодженням.

Після цього, ОСОБА_5 направився до виходу з магазину «Єва» № 3329 ТОВ «РУШ», не реагуючи на зауваження свідка ОСОБА_9 , який знову намагався зупинити останнього, однак ОСОБА_5 не реагуючи на зауваження, діючи зухвало продовжив погрожувати свідку ОСОБА_9 нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою, не розрахувавшись за вказаний товар, залишив приміщення вказаного магазину, тим самим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди ТОВ «РУШ» на суму 269 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

10.12.2022 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: електронним рапортом, про повідомлення на лінію «102»; протоколом огляду місця події, а саме: приміщення магазину «Єва», що за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту представника потерпілого юридичної особи ОСОБА_11 ; допитом свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом впізнання особи за фотознімками із свідком ОСОБА_9 на якому останній впізнав ОСОБА_5 , як особу правопорушника; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , про відомі їй обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом впізнання особи за фотознімками із свідком ОСОБА_12 на якому остання впізнав ОСОБА_5 , як особу правопорушника; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду речового доказу, а саме: туалетна вода «Versace Man Eau Fraiche»; протоколом огляду та перегляду відеозапису із приміщення магазину «Єва», що за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 .

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 4 статті 186 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на досить тривалий строк. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 на даний час не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, представника потерпілого, свідків у кримінальному провадженні обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на потерпілого та свідків, яким відомі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення умовлянням, підкупом чи погрозами, примушуючи змінити свідчення.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, обгрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, вчинив умисний тяжкий злочин, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому наявні передумови для вчинення останнім інших злочинів. В світлі наявності зазначеного ризику необхідно враховувати період початку злочинного шляху ОСОБА_5 .. Так, останній достовірно знаючи про воєнний стан на території України, неспровоковану військову агресію проти українського народу з боку російської федерації, усвідомлюючи надзвичайно складний період в житті української нації, протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності. Без будь-яких докорів сумління та співчуття вирішив збагатитись за рахунок чужого майна, задовольняючи при цьому свої корисливі інтереси. Характер вчиненого кримінального правопорушення, поведінка ОСОБА_5 , вказує на його сміливість та кмітливість у вчиненні злочину, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих. Зайнята позиція виправдання злочинної поведінки свідчить про відсутність каяття, та як наслідок вказує на наявність зазначеного ризику.

Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та слідча Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 клопотання підтримали за викладених у ньому обставин та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

За змістом ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчим у клопотанні викладені та прокурором в суді доведені обставини, що дають підстави на час розгляду клопотання обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а у матеріалах клопотання містяться відповідні докази, на які посилається слідчий у клопотанні. При цьому слідчий суддя звертає увагу, що для висновку щодо обґрунтованості підозри немає необхідності встановлювати наявність доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. В той час наведені слідчим докази, дають достатньо підстав слідчому судді для висновку, що мала місце подія злочину, а зафіксовані в наданих слідчому судді доказах міститься достатньо фактів та інформації, що вказують на те, що ОСОБА_5 міг вчинити вказаний злочин.

Слідчим у клопотанні, відповідно до вимог п.5 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено обставини, які вказують на наявність ризиків вчинення дій передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та наведено посилання на матеріали, що підтверджують обставини, якими слідчий обґрунтовує заявлені ризики.

Під час перевірки наявності ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення його вини, останній може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Поряд з тим, слідчий суддя вважає не переконливим та необгрунтованим доводи прокурора про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» про те, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Таким чином, посилання прокурора на існування вказаного ризику носить не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту його існування на теперішній час слідчому судді не надано. З цих підстав, цей ризик не враховуються слідчим суддею при вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення: «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення: «X. v. Finland», n. 151).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не має місця реєстрації, однак має місце проживання, неодружений, утриманців не має.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до десяти років, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя вбачає за можливе застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному конкретному випадку слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , та саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього, процесуальних обов`язків визначених п.п. 1,2 ч. 5 ст. 194 КПК України та який в повній мірі забезпечить запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196, 314, 315 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0003219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_5 відмовити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, терміном на два місяці, тобто до 11.02.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися цілодобово із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, відповідно до ст. 181 КПК України.

Строк дії ухвали до 11.02.2023 та вона підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 14.12.2022 о 08:30 год.

Слідчий суддя Тетяна КЛЕПА