УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000762 від 13.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України.

Відповідно до клопотання, під час затримання ОСОБА_5 в ході особистого обшуку останнього, був вилучений мобільний телефон марки «Айфон 12» з номером НОМЕР_1 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з записами підтверджуючими збут наркотичних засобів.

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про накладання арешту на вказаний в клопотанні телефон, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий та представник власника майна адвокат ОСОБА_6 , звернулися до суду з заявами про розгляд клопотання без їх участі.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

В клопотанні ставиться питання про арешт мобільного телефону особи, вилученого під час її затримання, в рамках кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України,в якому містяться записи підтверджуючі збут наркотичних засобів, з метою забезпечення збереження речових доказів, проте, слідчим, не надані будь-які данні про його зв`язок із кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 345 ч.2 КК Українита яке значення телефон має для кримінального провадження, в рамках якого слідчий звернулася з відповідним клопотанням.

Тобто, клопотання не містить даних про можливість використання майна як доказ у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню у зв`язку в відсутністю правових підстав для арешту зазначеного майна.

Керуючись ст. ст. 172, 173, 233, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1