КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4216/2022 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні №0001006 - прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року, -

за участю:

представника ТОВ «Новація-1» ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна - футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію загальною довжиною 4,7 км зі сталевих труб (діаметром 1420 мм довжиною 4,4 км та діаметром 1020 мм довжиною 0,3 км), розміщений від с. Глибочка Білоцерківського району Київської області до м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130, у кримінальному провадженні № 0001006, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2018 року, за ст. 194 ч. 1 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001006, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2018 року, за ч. 1 ст. 194 КК України та накласти арешт на майно, а саме: футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію зі сталевих труб діаметром 1420 мм та діаметром 1020 мм довжиною 4,7 км, розміщений від с. Глибочка Білоцерківського району Київської області до м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та немотивованою, як наслідок є такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вказує на те, що вищевказаний футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки являється предметом вчинення кримінального правопорушення.

На даний час вищевказаний футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію згідно з актом приймання-передачі від 15.05.2018 перебуває на балансі КП БМР «Білоцерківводоканал».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки існує потреба у виконанні завдання зазначеного заходу забезпечення, а саме запобігання можливості пошкодження, знищення, перетворення чи відчуження майна, так як в ході здійснення досудового розслідування існує необхідність проведення необхідних експертних досліджень, під час проведення яких вищевказане майно буде підлягати безпосередньому дослідженню експертом.

Однак, в ухвалі слідчий суддя зробив передчасний висновок про те, що вказане майно є частиною водопроводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами (вул. Ставищанська, 130) та водозабором на р. Рось та належить ТОВ «Новація-1».

Слідчим суддею зазначено, що ТОВ «Новація-1» є власником частини магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130) і водозабором на р. Рось згідно з рішеннями господарських судів за договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 15.05.2006 №№ 3354, 3358. Предметом вищевказаних договорів були, зокрема, будівлі та споруди водоводу Дніпро-Рось (вул. Бобрицька, 15, с. Халеп`я, Обухівський район, Київська обл.), у тому числі трубопровід довжиною 29,5 км (за договором купівлі-продажу № 3358 від 15.05.2006), а також комплекс нежитлових будівель та споруд по вул. 50-річчя Жовтня, с. Піщана, Білоцерківський район, Київська обл. (за договором купівлі-продажу № 3354 від 15.05.2006).

В той же час, згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником майна, що придбалось ТОВ «Новація-1» за договором купівлі-продажу № 3354 від 15.05.2006 на даний час є ТОВ «Компанія «Перебудова», а власником майна за договором купівлі-продажу № 3358 від 15.05.2006 - ОСОБА_8 , що залишилося поза увагою слідчого судді.

Таким чином, ТОВ «Новація-1» до Білоцерківського міськрайонного суду не надано жодного правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на майно, що стало предметом клопотання про його арешт.

При цьому, слідчим суддею констатовано, що майно - 15 секцій трубопроводу довжиною близько 12 метрів та діаметром 1 метр 40 сантиметрів кожна, вилучені під час додаткового огляду місця події 18 лютого 2018 року поблизу села Глибочка Білоцерківського району Київської області та майно, зазначене в рішенні господарського суду Київської області від 20.04.2017 (майно, яке підлягає витребуванню на користь ТОВ «Новація-1») лише частково є тотожним.

Поза увагою слідчого судді під час розгляду вищевказаного клопотання про арешт майна залишився висновок експерта № 19/13-3/188-СЕ/18 від 26.03.2019, згідно з яким футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію, з сталевих труб діаметром 1420 мм, 1020 мм, згідно проектної документації ТОВ «Інжирінг плюс», розташований під землею від водоочисних споруд питної води ТОВ «Білоцерківвода» (вул. Ставищанська, 130, м. Біла Церква, Київської області) до насосної станції 1-го підйому (водозабір на р. Рось, с. Глибочка, Білоцерківського району, Київської області) не являється частиною запроектованого водоводу відповідно до проекту Державного проектного інституту «Укрводоканалпроект» «Водозабор на р. Днепр. Водовод «Днепр-Рось».

Згідно з висновком експерта футляр технологічної мережі (В-3) транспортування розчину гіпохлориту натрію зі сталевих труб діаметром 1420 мм, 1020 мм не може бути частиною запроектованого водоводу Державного проектного інституту «Укрводоканалпроект» «Водозабор на р. Днепр. Водовод «Днепр-Рось», оскільки місце розташування та матеріал, з якого виготовлено водоводи В-1 та В-3 різні, а саме: футляр технологічної мережі (В-3) виготовлено зі сталевих труб діаметром 1420 мм та 1020 мм, а водовід «Дніпро-Рось» (В-1) на ділянці від водоочисних споруд питної води ТОВ «Білоцерківвода» (вул. Ставищанська, 130, м. Біла Церква, Київської області) до насосної станції 1-го підйому (водозабір на р. Рось, с. Глибочка, Білоцерківського району, Київської області) був запроектований з північної сторони відносно існуючого водоводу В-2 діаметром 900 мм з залізобетонних труб діаметром 1200 мм.

Апелянт звертає увагу на те, що згідно з матеріалами кримінального провадження демонтовано частину трубопроводу (футляру) саме діаметром 1400 мм зі сталевих труб.

Слідчим суддею в ухвалі від 12.10.2022 констатовано, що в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено, що саме було пошкоджено, кому воно належить, кому конкретно завдані збитки та у якому розмірі. Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що 15 секцій трубопроводу довжиною близько 12 метрів та діаметром 1 метр 40 сантиметрів кожна, вилучені під час додаткового огляду місця події 18 лютого 2018 року поблизу села Глибочка Білоцерківського району Київської області, належать ТОВ «Новація-1». Тобто вищевказані твердження слідчого судді суперечать один одному.

В той же час, прокурором наголошувалось на необхідності проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи для визначення, чи є футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію зі сталевих труб частиною водоводу «Дніпро-Рось», придбаного ТОВ «Новація-1».

Однак, твердження прокурора про те, що на даний час існує потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт на футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію, що залишилося поза увагою слідчого судді.

Також, при винесенні ухвали про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, слідчим суддею не враховано, що зазначене майно необхідно буде використовувати як доказ у кримінальному провадженні (п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України).

В судове засідання прокурор не з`явилася, на відеозв`язок в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon», також не вийшла. З урахуванням думки представника ТОВ «Новація-1»щодо проведення судового засідання у відсутність прокурора, який не заперечував щодо проведення судового розгляду у відсутність останньої, а також з урахуванням строків розгляду даної категорії справ у відповідності до ст. 422 КПК України, колегія суддів вважала за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, думку представника ТОВ «Новація-1» ОСОБА_7 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити оскаржувану ухвалу без зміни, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Досудове розслідування розпочато за зверненням ТОВ «Білоцерківвода», розташованого за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вул. Сухоярська, 14, про те, що працівники ТОВ «Новація-1» вчинили умисне пошкодження майна, а саме: трубопроводу, який сполучає насосну станцію першого підйому з водоочисними спорудами поблизу с. Глибочка Білоцерківського району Київської області.

У ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що він являється директором ТОВ «Новація-1». Відповідно до рішення господарського суду Київської області (справа № 911/3750/14) від 20.04.2017 позов ТОВ «Новація-1» до ТОВ «Білоцерківвода» задоволено в повному обсязі та витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ «Білоцерківвода» на користь ТОВ «Новація-1» майно, а саме частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось» між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130) і водозабором на р. Рось та зобов`язано ТОВ «Білоцерківвода» передати ТОВ «Новація-1» частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось». Крім того, Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 19.10.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним рішенням суду. На підставі вищевказаних документів представники ТОВ «Новація-1» 15.02.2018 почали проводити роботи по демонтажу магістрального водоводу «Дніпро-Рось».

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 повідомила, що вона являється директором ТОВ «Білоцерківвода». Остання підтвердила, що дійсно існує рішення господарського суду Київської області про передачу ТОВ «Новація-1» магістрального водоводу «Дніпро-Рось». Однак вказаного водоводу на балансі ТОВ «Білоцерківвода» не має, а лише є футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту, який і почали демонтувати 15.02.2018 працівники ТОВ «Новація-1».

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 22 від 02.02.2009 затверджено акт прийому-передачі КП КОР «Білоцерківводоканал» із спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Київської області у власність територіальної громади м. Біла Церква, відповідно до якого територіальна громада міста Біла Церква прийняла у власність, зокрема, водовід річкової води під назвою В-3 від насосної станції 1 підйому до водоочисних споруд (Д-1000 - 300 м, д-1400 - 4400 м).

Наказом КП БМР «Білоцерківводоканал» № 326 від 01.12.2011 водовід річкової води В-3 виведено з експлуатації у зв`язку з необхідністю його переобладнання у футляр трубопроводу для подачі розчину гіпохлориту натрію.

Наказом КП БМР «Білоцерківводоканал» № 113а від 15.05.2013 вказаний футляр введено в експлуатацію.

В рамках вказаного кримінального провадження, постановою слідчого від 02.04.2018 призначено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої магістральний водовід «Дніпро-Рось», придбаний ТОВ «Новація -1», є футляром технологічної мережі, який можливо використовується ТОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДОКАНАЛ» для транспортування розчину гіпохлориту натрію на насосну станцію 1-го підйому (Д=1000 мм - 300 м, Д=1400 - 4400 м) та на місцевості відповідає запроектованому та прокладеному трубопроводу В-1.

В ході подальшого досудового розслідування на підставі постанови слідчого у рамках вказаного кримінального провадження від 26.11.2018 призначено судову будівельно-технічну експертизу за результатами якої футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію, зі сталевих труб 1420 мм, 1020 мм, згідно проектної документації ТОВ «Інжиніринг плюс» (шифр 123С/2011 ІПВ-ЗВК, акр. 1-5) розташований під землею від водоочисних споруд питної води ТОВ «Білоцерківвода» (вул. Ставищанська, 130, м. Біла Церква, Київська область) до насосної станції 1-го підйому (водозабір на р. Рось, с. Глибочка Білоцерківського району Київської області) не являється частиною запроектованого водоводу відповідно до проекту Державного проектного інституту «УКРВОДОКАНАЛПРОЕКТ» «Водозабор на р. Днепр. ІЗодовод «Днепро-Рось» ( шифр проекту та креслень 355.Р1-0-0-НВК- Т, 355р2-5, В1-ПЗ, 355.РЗ-0-В2.1-НВ).

Згідно з висновком експерта футляр технологічної мережі (В-3) транспортування розчину гіпохлориту натрію зі сталевих труб діаметром 1420 мм, 1020 мм не може бути частиною запроектованого водоводу Державного проектного інституту «Укрводоканалпроект» «Водозабор на р. Днепр. Водовод «Днепр-Рось», оскільки місце розташування та матеріал, з якого виготовлено водоводи В-1 та В-3 різні, а саме: футляр технологічної мережі (В-3) виготовлено зі сталевих труб діаметром 1420 мм та 1020 мм, а водовід «Дніпро-Рось» (В-1) на ділянці від водоочисних споруд питної води ТОВ «Білоцерківвода» (вул. Ставищанська, 130, м. Біла Церква, Київської області) до насосної станції 1-го підйому (водозабір на р. Рось, с. Глибочка, Білоцерківського району, Київської області) був запроектований з північної сторони відносно існуючого водоводу В-2 діаметром 900 мм з залізобетонних труб діаметром 1200 мм.

Зважаючи на те, що вищевказані висновки експертів суперечать один одному, у вказаному кримінальному провадженні постановою слідчого від 12.09.2022 призначено комплексну судову будівельно-технічну експертизу.

Крім того, з метою визначення розміру збитків, завданих демонтажем 3 поліетиленових труб для транспортування гіпохлориту натрію, у провадженні постановою слідчого від 30.09.2022 призначено судову товарознавчу експертизу.

Постановою слідчого від 05.10.2022 футляр технологічної мережі для транспортування гіпохлориту натріюв порядку ст. 98, 100 КПК України визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

07.10.2022 прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001006, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2018 року, за ст. 194 ч. 1 КК України, а саме футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію зі сталевих труб діаметром 1420 мм довжиною 4,4 км та діаметром 1020 мм довжиною 0,3 км протяжністю 4,7 км, розміщений від с. Глибочка Білоцерківського району Київської області до м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130.

На обґрунтування вимог даного клопотання з урахуванням вище викладеного сторона обвинувачення послалась на те, що вищевказаний футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію зі сталевих труб діаметром 1420 мм довжиною 4,4 км та діаметром 1020 мм довжиною 0,3 км протяжністю 4,7 км, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки являються предметом вчинення кримінального правопорушення.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме футляру технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію зі сталевих труб діаметром 1420 мм та 1020 мм протяжністю 4,7 км, розміщеного від с. Глибочка Білоцерківського району Київської області до м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130 , оскільки існує потреба у виконанні завдання зазначеного заходу забезпечення, а саме запобігання можливості пошкодження, знищення, перетворення чи відчуження арештованого майна, так як в ході здійснення досудового розслідування існує необхідність проведення необхідних експертних досліджень, під час проведення яких вищевказане майно буде підлягати безпосередньому дослідженню експертом.

12 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відмовлено у задоволенні вказаного клопотання прокурора.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя зважаючи на раніше постановлену ухвалу від 30.09.2022 р. у цьому кримінальному провадженні, зазначив, що 15 секцій трубопроводу довжиною близько 12 метрів та діаметром 1 метр 40 сантиметрів кожна, вилучені під час додаткового огляду місця події 18 лютого 2018 року поблизу села Глибочка Білоцерківського району Київської області, є частиною водопроводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами (вул. Ставищанська 130) та водозабором на р. Рось, яке належить ТОВ «Новація-1».

Рішенням Господарського суду Київської області від 20 квітня 2017 року у справі № 911/3750/14 за позовом ТОВ «Новація-1» до ТОВ «Білоцерківвода», КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківводоканал» і виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11 липня 2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 22 листопада 2017 року, установлено, що ТОВ «Новація-1» є власником частини водогону «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами ( вул. Ставищанська 130 ) і водозабором на р. Рось, відповідно і трубопроводу, який з`єднує насосну станцію першого підйому з водоочисних споруд і розташована поблизу с. Глибочка Білоцерківського району Київської області, на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 15 травня 2016 року за № 3358, 3354 та договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу № 5397, 5396 від 14 липня 2006 року.

Згідно вищевказаного рішення вбачається, що у матеріалах справи відсутні належні докази того, що ТОВ «Білоцерківвода» мають будь-які права на магістральний водопровід «Дніпро-Рось», разом з цим він заволодів частиною цього магістрального водопроводу, проклавши в ньому дві труби трубопроводу для подачі розчину гіпохлориду натрію, та використовуючи його як футляр. Суд установив, що ТОВ «Новація-1» є власником майна, зокрема частини водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою м. Біла Церква, вул. Ставищанська 130) і водозабором на р. Рось.

При цьому слідчий суддя зазначив, що відповідно до рішення господарського суду Київської області від 20 квітня 2017 року суд вирішив: витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Білоцерківвода» на користь ТОВ «Новація-1» майно, а саме: частину магістрального водопроводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130) і водозабором на р. Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; вузол розвантаження і переробки вапна.

Разом з цим, актом державного виконавця ОСОБА_11 державної виконавчої служби БЦ МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 14 серпня 2018 року при примусовому виконанні наказу № 911/3750/14 від 7 вересня 2017 року, виданого Господарським судом Київської області частина водопроводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами (вул. Ставищанська 130) і водозабором на р. Рось була передана ТОВ «Новація-1».

Таким чином, слідчий суддя вважав, що право власності частини водопроводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами (вул. Ставищанська 130) і водозабором на р. Рось установлено за ТОВ «Новація-1», так як отримано дане майно у власність законним шляхом і правомірно його використовував для підприємницької діяльності.

Слідчий суддя вважав, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, належить ТОВ «Новація-1», оскільки про нього іде мова у рішенні господарського суду Київської області від 20 квітня 2017 року.

Слідчий суддя констатував, що майно, - 15 секцій трубопроводу довжиною близько 12 метрів та діаметром 1 метр 40 сантиметрів кожна, вилучені під час додаткового огляду місця події 18 лютого 2018 року поблизу села Глибочка Білоцерківського району Київської області, та майно зазначене в рішенні господарського суду Київської області від 20 квітня 2017 року (майно, яке підлягає витребуванню на користь ТОВ «Новація-1») частково є тотожним виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Київської області від 20 квітня 2017 року установлено, що додатковою угодою №2 від 01.04.2014 про внесення змін до Концесійного договору від 25.03.2013 були внесені зміни до Додатку №1 «Склад об`єкта концесії» до Концесійного договору від 25.03.2013, в тому числі, пункт 17 «Перелік передавальних пристроїв (інші передавальні пристрої), що входять до об`єкта концесії» доповнено позицією 143 інвентарний №11328 «футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориду натрію». На думку позивача, КП «Білоцерківводоканал» без будь-яких правових підстав включило цей футляр до переліку основних засобів та наказом №326 від 01.12.2011 вивело з експлуатації водовід з метою його переобладнання в футляр для трубопроводу подачі розчину гіпохлориду натрію на насосну станцію 1-го підйому. Також, зазначено, що ТОВ «Білоцерківвода» володіє і, фактично без погодження з власником, використовує шламонакопичувач для зливу до неї технічної води, що не дає можливості ТОВ «Новація-1» в повній мірі вчиняти будь-які безперешкодні дії щодо володіння та користування належною підприємству власністю. Стосовно комплексу будівель та споруд, які іменуються як вузол розвантаження та переробки вапна, то, станом на 2006 рік був (і залишається на день розгляду справи) об`єктом незавершеного будівництва, який перейшов у власність ТОВ «Новація-1». При цьому, отримавши майно у концесію, ТОВ «Білоцерківвода» вважає вузол розвантаження та переробки вапна частиною комплексу будівель та споруд, що є предметом концесійного договору, не визнаючи таким чином прав та законних інтересів ТОВ «Новація -1» на ці споруди.

ТОВ «Білоцерківводоканал» чи будь-хто інший крім ТОВ «Новація-1» не мають будь-яких прав на магістральний водопровід «Дніпро-Рось». Разом з тим, як встановлено, він заволодів частиною цього магістрального водопроводу, проклавши в ньому дві труби трубопроводу для подачі розчину гіпохлориду натрію, та використовуючи його як футляр.

Експерт у висновку №1076 від 26.01.2015 зазначив, що демонтаж з вказаної частини водогону «Дніпро-Рось» 3-х трубопроводів технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориду натрію з металевої труби діаметром 1 420 мм довжиною 4,5 км без шкоди для водопостачання мешканцям міста Біла Церква можливий шляхом почергового роз`єднання муфтового з`єднання його частин та почергового демонтажу цих частин трубопроводу, після чого покласти ці технологічні мережі в інший футляр.

Таким чином, слідчий суддя установив, що 15 секцій трубопроводу довжиною близько 12 метрів та діаметром 1 метр 40 сантиметрів кожна, вилучені під час додаткового огляду місця події 18 лютого 2018 року поблизу села Глибочка Білоцерківського району Київської області, є частиною водопроводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами (вул. Ставищанська 130) та водозабором на р. Рось, яке належить ТОВ «Новація-1».

Слідчий суддя встановив, що футляр про який іде мова у клопотанні не використовується як мережа транспортування розчину гіпохлориту натрію.

Слідчий суддя констатував, що протягом більш ніж чотирьох років до теперішнього часу, в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено, що саме було пошкоджено, кому воно належить, кому конкретно завдані збитки, та у якому розмірі, якщо таке має місце, зважаючи у тому числі на вищезазначені рішення господарських судів.

Слідчий суддя в ході судового розгляду клопотання встановив беззаперечні факти:

неефективного з`ясування обставин в ході розслідування кримінального провадження, які мають істотне значення;

безпідставну і незаконну ревізію органом досудового розслідування встановлених рішенням господарських судів першої, апеляційної, касаційної інстанції факту належності відповідного майна певній юридичній особі і його витребування з чужого незаконного володіння;

невірне тлумачення понять встановлених і зазначених у рішеннях господарських судів;

необгрунтованого затягування досудового розслідування і не бажання прийняття законного рішення у кримінальному провадженні за очевидними фактами при їх неупередженій оцінці.

Слідчий суддя вважав, що накладення арешту на майно істотно порушить право власності ТОВ «Новація-1», буде явно незаконним.

За таких обставин у слідчого судді були відсутні законні підстави для задоволення клопотання.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК Україниречовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію зі сталевих труб діаметром 1420 мм довжиною 4,4 км та діаметром 1020 мм довжиною 0,3 км протяжністю 4,7 км, який розміщений від с. Глибочка Білоцерківського району Київської області до м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130, перебуває на балансі ТОВ «Білоцерківвода», відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Крім того, постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 від 05.10.2022 року футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію зі сталевих труб діаметром 1420 мм довжиною 4,4 км та діаметром 1020 мм довжиною 0,3 км протяжністю 4,7 км, який розміщений від с. Глибочка Білоцерківського району Київської області до м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001006, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2018 року, за ч. 1 ст. 194 КК України.

Як убачається зі змісту вказаної постанови від 05.10.2022, вона містить відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність зазначеного майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що на даний момент органом досудового розслідування достовірно не встановлено, чи є футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію, загальною довжиною 4,7 км з сталевих труб (діаметром 1420мм довжиною 4,4 км та діаметром 1020мм довжиною 0,3 км), розміщений під землею від водоочисних споруд питної води ТОВ «Білоцерківвода» (вул. Ставищенська, 130) та насосною станцією 1-го підйому (водозабір на р. Рось, с. Глибочка, Білоцерківського району, Київської області) частиною водоводу «Дніпро-Рось», належного ТОВ «Новація-1», а тому зазначений футляр є предметом кримінального правопорушення та доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, вищевказане майно підлягає арешту з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження № 0001006 та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту, як речових доказів з метою збереження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладенняарешту на майно.

При цьому колегія суддів бере до уваги також те, що накладення арешту обумовлено необхідністю проведенню у вказаному кримінальному провадженні комплексної судової будівельно-технічно експертизи, яка призначена постановою слідчого від 12.09.2022.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора, оскільки останнім в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження, як речових доказів у кримінальному провадженні.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0001006 - прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001006, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2018 року, за ч. 1 ст. 194 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на футляр технологічної мережі транспортування розчину гіпохлориту натрію зі сталевих труб діаметром 1420 мм та діаметром 1020 мм довжиною 4,7 км, розміщений від с. Глибочка Білоцерківського району Київської області до м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130 , із забороною власникам та користувачам, а також третім особам, які заявлять право вимоги на вищевказане майно, відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися ним.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4