ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2796/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше не судимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003645 28.10.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріалами кримінального провадженні, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003645 28.10.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

29.10.2022р. слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва до ОСОБА_5 застосовано забіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26.12.2022 року 02 год. 56 хв. із правом на внесення застави у розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 104 000 грн. 00 коп., й одночасно на такого підозрюваного покладені обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду, утриматися від спілкування з потерпілим вказаного кримінального провадження тощо.

Слідчий за погодженням із прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на один місяць. Та в обгрунтування клопотання зазначає, що 28.10.2022 року в ході розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, із посиланням на існування ризиків, які не втратили свою актуальність й наразі існують, а саме: - можливість переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, та можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, останній, хоча будучи особою не судимою, проте усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; - незаконний вплив на потерпілого у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень, оскільки потерпілий є прямим очевидцем та підозрюваному відоме його місце проживання, тому ним може бути здійснений тиск на останнього з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь; - вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_7 не має постійного місця проживання у м. Києві, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу з метою переховування може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність, які у своїй сукупності не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею Дарницького районного суду м.Києва запобіжним заходом відповідно до ухвали від 29.10.2022 року.

21.12.2022 року керівником Дарницької окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 28.01.2023 року.

Застосовуючи такий запобіжний захід, слідчий суддя вважав доведеним існування таких ризиків, як переховування від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню, що може проявитися у знищенні речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний вплив на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, також враховані дані про особу ОСОБА_5 , його роль у злочині та відсутність судимості й міцних соціальних зв"язків.

Слідчий суддя визнає обґрунтованими доводи клопотання про існування вказаних ризиків: переховування від органу досудового розслідування та/або суду та ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, що може проявлятися у знищенні речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконному впливі на потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання, вважаючи мету і підстави продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на його продовження, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України - переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом відповідно до ухвали від 29.10.2022 року.

Підозрюваний та його захисник просили продовження застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме - домашній арешт. Підозрюваний зазначив, що матиме належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, з`являтиметься до слідчого, вважаючи, що підстав для застосування суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, немає.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, обставини, зазначені у частині 3 ст. 199 КПК України, у їх сукупності з наданою до клопотання підозрою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України"про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість продовження застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя вважає, що жоден із альтернативних триманню під вартою заходів не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків з огляду на його особу, роль у виненні злочину, суспільну небезпечність такого злочину.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Метою продовження застосованого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, серед яких - запобігання спробам переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, вплив на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, адже розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики не зменшилися і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.

Щодо питання уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, серед яких й пропонованого підозрюваним та його захисником у вигляді домашнього арешту, то у світлі факторів пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, який не працевлаштований, майновим станом, сімейними зв`язками, який не має міцних соціальних зв"язків, він не одружений, не має дітей, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, й у тому числі й пропонованого, для запобігання вказаним ризикам.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При викладених обставинах слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім тримання під вартою запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також можливим його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду й іншим вказаним ризикам, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про продовження строку застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Так, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування здобуті дані про наявність такого ризику як можливість переховуватися від органів досудового розслідування так суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977 / 96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведений і такий ризик, як можливість незаконного впливу потерпілого з метою зміни ними показань.

Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, то існування такого ризику є цілком ймовірним. Так, він хоча і є раніше не судимою особою, разом із тим підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, його роль у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлення наслідків покарання. Відтак наведене є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливості іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню.

З урахуванням визначеного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі вік підозрюваного, обставини вчинення ним злочину, його роль у ньому, та інші дані, що характеризують вказану особу, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також з огляду за суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки вказаного підозрюваного, та є підставами для продовження запобіжного заходу на один місяць в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п.1-3 ч.1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто строк утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (п.2 ч.1 ст. 197 КПК).

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст. 197 КПК України), слідчий просить продовжити на 30 днів відповідно, зважаючи на цю норму строк дії цієї ухвали відраховувати з 22.12.2022 року, дія якої завершиться 20.01.2023 року (30 днів).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України).

Водночас, слідчий суддя не погоджується із позицією прокурора про пропонований максимальний розмір застави, зважаючи на особу підозрюваного та його майновий стан, вік, те, що він раніше не судимий, й вважає за необхідне визначити розмір застави - 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який забезпечить виконання таким підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням ч.1, п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, особи підозрюваного, його ролі у вчиненні злочину, його майнового стану, який не працює та процесуальної поведінки, визначити розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74 430 грн. 00 коп. (2 481 х 30 = 74 430), яка буде достатньою для виконання покладених на нього обов`язків.

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше не судимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003645 28.10.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ухали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.10.2022 року строком на 30 (тридцять) днів до 20.01.2023 року, із визначенням розміру застави (правом внесення застави) в сумі 74 430 (сімдесят чотири тисяч чотириста стридцять) грн. 00 (нуль) коп.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власносності.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, а також виконувати наступні обов`язки терміном 30 (тридцять) днів:

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

-утримуватися від спілкування з потерпілим у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 20.01.2023 року о 02 год. 50 хв.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: