Справа № 598/1994/22
провадження № 1-кп/598/62/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2023 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданнів залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000151 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.МаксимівкаЗаразького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

- вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки;

- вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 03 червня 2016 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки;

- вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року за ч.2 ст.125 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України, до 03 місяців арешту та за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 03 червня 2016 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 04 років позбавлення волі, звільненого на підставі ч.1 ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України. Вказані вироки постановлено виконувати самостійно;

- вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2019 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч.2 ст.72 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. 24.12.2019 року звільнений по відбуттю терміну покарання,

за ч.4 ст.185 КК України,

встановив :

В другій половині червня 2022 року в післяобідню пору доби ОСОБА_5 , з допомогою ОСОБА_6 , якому заздалегідь повідомив неправдиву інформацію про те, що йому належить один вуглекислотний балон, скориставшись відсутністю власника ОСОБА_7 ,шляхом вільного доступу проник у автомобіль марки «Fiat» із реєстраційним номером НОМЕР_1 синього кольору, який знаходився на території приватного домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, а також те, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 травня 2022 року продовжено дію воєнного стану до 23 серпня 2022 року, діючи з корисливим мотивом та метою, умисно, таємно викрав один балон, наповнений вуглекислотою, загальною вартістю 2316, 67 грн.

У подальшому ОСОБА_5 , із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення у приміщення особи, вчинена в умовах воєнного стану.

До розгляду справи по суті, а саме, 01 лютого 2023 року, між обвинуваченим та прокурором в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід йому призначити за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 3 років позбавлення. При цьому ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачений ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпілий по даній справі помер.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 314, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 лютого 2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000151.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, призначивши йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту засудженому ОСОБА_5 продовжити до набрання вироком законної сили, однак не більше 2-ох місяців, тобто до 01 квітня 2023 року.

Речові докази по справі, а саме балон для вуглекислого газу, заповнений вуглекислим газом, ємністю 41,8 л. циліндричної форми, чорного кольору, що знаходиться на зберіганні в камері обліку та зберігання речових доказів ВП № 4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять гривень дванадцять копійок) вартості проведеної судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-22/9006-ТВ від 23 вересня 2022 року.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_8