Справа № 195/511/23
У Х В А Л А

іменем України

13.04.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , за участю адвоката обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду смт.Томаківка клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 11.02.2023 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Лука Тернопільського району тернопільської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області перебуває вищевказана кримінальна справа.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 13.04.2023 включно.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на два місяці, з уточненням періоду часу залишати житло без дозволу суду, а саме в період часу з 22.00 год. до 05.00 год. Клопотання підтримує, просить його задовольнити у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , та обвинувачений не заперечують проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту з урахуванням комендантської години.

Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Розслідуванням здобуті достатні докази, які вказують на причетність обвинуваченого до вчинення вказаного злочину, та у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, загроза суворої кримінальної відповідальності може об`єктивно спонукати його переховуватися від суду та виконання призначеного в подальшому покарання.

З практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Москаленко проти України", вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

2) Наявність ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, і у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного із обмеженням волі, надасть йому змогу впливати шляхом залякування або застосуванням насильства на потерпілого та свідків з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та судді.

3) ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на те, що свою вину повністю не визнав, за місцем проживання характеризується негативно.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України;

- не обрання запобіжного заходу, або обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт ОСОБА_5 , не забезпечить його належну поведінку.

Зважаючи на те, що станом на даний час обвинувачений проживає із родиною, приймає участь у вихованні дитини, має постійне місце роботи та проживання, не вчиняє нових адміністративних та кримінальних правопорушень, вказує на те, що обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, принаймні на даний момент, досяг своєї мети забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На думку сторони обвинувачення, подальше виконання своїх процесуальних обов`язків обвинуваченим забезпечить продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, складовими якого є: подальше проживання із родиною, праця та офіційне працевлаштування у робочий час, та обмеження залишати житло у нічний час з утриманням спілкування із потерпілим та свідками.

В разі продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , уповноважена особа правоохоронного органу зможе реально контролювати.

У разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням волі ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Томаківського районного суду від 14.02.2023 ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому в період часу з 19.00 год. до 7.00 год. наступної доби залишати житло без дозволу суду. Строк дії запобіжного заходу спливає 13.04.2023 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, на даний час ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо обвинуваченого такого запобіжного заходу як домашній арешт, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, немає, а тому суд вважає необхідним продовжити йому строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 2 місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 331 КПК, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , який звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною йому в період часу з 22.00 год. до 05.00 год. наступної доби залишати житло без дозволу суду, строком на два місяці, тобто до 13.06.2023 включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

13.04.2023