Справа № 195/886/22
Провадження №1-і/333/90/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконфернції, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя,

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Садове, Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання,

заявлені у об`єднаному кримінальному провадженні №195/886/22 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилося кримінальне провадження №0001778 від 13.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і кримінальне провадження №0001023 від 22.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України .
Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області», визначено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

В межах своєї компетенції Комунарський районний суд м. Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а у справах, по яких Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення; видачі виконавчого документа; а також питання пов`язані із виконанням судового рішення, та інші питання, згідно з процесуальними нормами.

В межах вищевказаного об`єднаного кримінального провадження, відносно обвинувачених, в тому числі ОСОБА_5 , діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 11.12.2022 р.

06.12.2022 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 ще 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити новий злочин, незаконно впливати на свідків, які були підставою для обрання відносно ОСОБА_5 даного запобіжного заходу не зникли та зменшилися.

У судовому засіданні процесуальний прокурор ОСОБА_3 підтримала дане клопотання та просила його задовольнити, вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим ризикам.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили суд відмовити прокурору у задоволенні її клопотання, у зв`язку з необґрунтованістю. Обвинувачений ОСОБА_5 також просив суд змінити діючий відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, а саме особисте зобов`язання.

Суд, вислухав пояснення прокурора, обвинуваченого, його захисника, дослідивши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження не може бути розглянуто до 11.12.2022 р. внаслідок об`єктивних обставин, а саме: наявністю в Україні воєнного стану, тимчасової окупації Мелітопольського району Запорізької області, на якій мешкають свідки по даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим неможливо їх викликати до суду для допиту, тощо.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні, в період дії іспитового строку за попереднім вироком, тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, він раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, стійкі соціальній зв`язки у обвинуваченого відсутні, останній: не одружений, дітей чи інших утриманців не має, офіційно не працевлаштований, відомостей про наявність у обвинуваченого інших законних джерел доходів в матеріалах справи немає. Місце проживання обвинуваченого знаходиться на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області, на якій органи державної влади України позбавлені здійснювати свої функції. Суд критично відноситься до повідомленої обвинуваченим обставини, що у разі зміни відносно нього запобіжного заходу на більш м`який, він буде мешкати у свого знайомого за адресою: АДРЕСА_2 , в якого він колись мешкав, враховуючи те, що ні анкетних даних цього знайомого, ні наявності його згоди на мешкання обвинуваченого у вищевказаному житлі, обвинувачений суду не повідомив. А з наданих обвинуваченим відповідей на запитання суду, вбачається, що обвинувачений ніколи не був за вищевказаною адресою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
З урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості можливого покарання за інкримінований йому злочин, суд погоджується, що продовжують існувати заявлені прокурором ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити новий злочин. В умовах воєнного стану в Україні, дані ризики є досить вагомими. Враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і особисте зобов`язання, яке просить застосувати обвинувачений, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Заявлений прокурором ризик щодо впливу обвинуваченого на свідків в судовому засіданні не обґрунтований.

Відомості про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання існуючому ризику, відповідає охороні як суспільного інтересу, який полягає, у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно якій обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вимоги ч.5 ст.182 КПК України, конкретні обставини вчинення інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, з урахуванням майнового стану останнього, а саме того, що останній ніде офіційно не працює, обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, суд вважає за можливе застосувати заставу у розмірі 49620,00 грн. Такий розмір застави, на переконання суду, достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182,183,187, 199, 331 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком з 07.12.2022 року до 05 лютого 2023 року включно, з можливістю внесення обвинуваченим або заставодавцем (інша фізична або юридична особа) на депозитний рахунок місцевих загальних судів (отримувач платежу ТУ ДСАУ в Запорізькій області, ідентифікаційний код за , рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, призначення платежу: застава за (вказати П.І.Б. особи, за яку вноситься застава); номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа) застави у розмірі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок. Після внесення застави обвинувачений ОСОБА_5 звільняється з-під варти.

У разі внесення вказаної застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі м.Запоріжжя без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали доручити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1