ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2720/22 Справа № 178/2039/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криничанського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Верхівцеве Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одружений, на утриманні має 4-х малолітніх дітей, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №00000831,
Встановила:
Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_7 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Роз`яснено ОСОБА_7 , що в разі невиконання перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, строк його перебування під вартою з 18.08.2021 року по 27.06.2022 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 25 березня 2020 року приблизно о 23 години 00 хвилин, він, ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_11 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_12 та невстановлені особи, (матеріали щодо ОСОБА_12 та невстановлених слідством осіб виділено в окреме кримінальне провадження), знаходячись у м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вступили у попередню змову, спрямовану на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, шляхом вчинення корисливого злочину, а саме відкритого викрадення чужого майна, яке знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_13 , 1944 року народження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, 26 березня 2020 року приблизно о 02.00 год., ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_11 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_12 та невстановлені особи, (матеріали щодо ОСОБА_12 та невстановлених слідством осіб виділено в окреме кримінальне провадження), заздалегідь розподіливши між собою ролі, прибули під керуванням невстановленої слідством особи, на невстановленому слідством автомобілі, у с. Дубове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, де поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , поруч з лісосмугою залишили вказаний автомобіль.
Перебуваючи біля автомобілю, зазначені особи, одягнувши на голову маски та хустки, які заздалегідь приготували та принесли із собою, з метою приховування свого обличчя, направились до домоволодіння, розташованого на АДРЕСА_3 , за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_13 .
Проникнувши до вказаного домоволодіння з боку городу, через незамкнену хвіртку, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_11 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_12 та невстановлені особи, (матеріали щодо ОСОБА_12 та невстановлених слідством осіб виділено в окреме кримінальне провадження), наблизились до будинку, та переконавшись, що в будинку вимкнене світло, дочекавшись поки, ОСОБА_10 ,(засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), відповідно до відведеної ролі витягнув скло з вікна веранди вказаного будинку та проник у приміщення, з метою відкриття вхідної двері, забезпечивши вільний доступ ОСОБА_11 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановленим слідством особам (матеріали щодо ОСОБА_12 та невстановлених слідством осіб виділено в окреме кримінальне провадження), які проникли до будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи з корисливих мотивів, з метою придушення опору потерпілої, відповідно до відведених ролей, ОСОБА_7 насильно зв`язав ноги, а невстановлена у ході досудового розслідування особа (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження) руки ОСОБА_13 пластиковими будівельними стяжками та з використанням погроз застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, почали вимагати від ОСОБА_13 передачі їм грошей і коштовностей.
У свою чергу ОСОБА_13 , сприймаючи вказані дії як погрозу застосування насильства до неї, повідомила, що грошові кошти вона зберігає у гаманці, який знаходиться у сумці біля ліжка. Після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_11 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_12 та невстановлені особи, (матеріали щодо ОСОБА_12 та невстановлених слідством осіб виділено в окреме кримінальне провадження) відкрито викрали належні потерпілій грошові кошти у сумі 9 000 гривень.
У подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_11 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_12 та невстановлені особи, (матеріали щодо ОСОБА_12 та невстановлених слідством осіб виділено в окреме кримінальне провадження), діючи умисно, за попередньою змовою, із корисливих мотивів, відкрито викрали з будинку АДРЕСА_3 належне потерпілій ОСОБА_13 майно, а саме: болгарку DWT-125, вартість якої складає 800 гривень 00 коп., електричний дриль, вартість якого складає 525 гривень 00 коп., пласку викрутку з дерев`яною ручкою, вартість якої складає 47 гривень 00 коп., піч на інфрачервоних променях «Bartolini» (вартість не встановлена), мобільний телефон «Флай TS113», вартість якого складає 316 гривень 00 коп., мобільний телефон «Самсунг Гелексі J1 mini», вартість якого складає 760 гривень 00 коп., дві сережки з жовтого металу (вартість не встановлено), 3G роутер «NOVOTEL 2200», вартість якого складає 685 гривень 00 коп.
Після цього з викраденим майном ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановлені особи, (матеріали щодо яких виділено в окреме кримінальне провадження) з місця вчинення злочину зникли, обернувши вищевказане майно на свою користь та завдавши потерпілій ОСОБА_13 матеріальний збиток на суму 3133 гривень.
Умисними протиправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_11 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_12 та невстановлених осіб, (матеріали щодо ОСОБА_12 та невстановлених слідством осіб виділено в окреме кримінальне провадження), потерпілій ОСОБА_13 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 12 133 гривень.

Крім того, 14 вересня 2020 року ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_14 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_15 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), знаходячись в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області вступили у попередню змову, спрямовану на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, шляхом вчинення корисливого злочину, а саме відкритого викрадення чужого майна, яке знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_4 , та яке належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, 15 вересня 2020 року, приблизно 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_14 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_15 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), заздалегідь розподіливши між собою ролі, прибули на автомобілі ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), до цвинтаря розташованого поблизу вул. Степова в смт. Кринички Кам`янського району Дніпропетровської області, де залишили вказаний автомобіль.
Перебуваючи на цвинтарі, зазначені особи, одягнувши на голову маски та хустки, які заздалегідь приготували та принесли із собою, з метою приховування своїх облич, направились до домоволодіння, розташованого на АДРЕСА_4 , за місцем мешкання знайомої ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року) потерпілої ОСОБА_16 .
Проникнувши до вказаного домоволодіння з боку городу, де не було паркану, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_15 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року ) та ОСОБА_14 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження) почали чекати, доки в приміщенні літньої кухні, розташованої на території цього ж домоволодіння та де знаходилась ОСОБА_16 , вимкнеться освітлення.
15 вересня 2020 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_15 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року) та ОСОБА_14 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження), реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, дочекавшись, доки в приміщенні літної кухні погасне освітлення, через незачинені вхідні двері проникли в це приміщення, де на дивані спала ОСОБА_16 .

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи з корисливих мотивів, з метою придушення опору потерпілої, відповідно до відведених ролей ОСОБА_7 насильно зв`язав ноги, а ОСОБА_14 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження) руки ОСОБА_16 пластиковими будівельними стяжками та з використанням погроз застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, почали вимагати від ОСОБА_16 передачі їм грошей і коштовностей. Не отримавши від потерпілої відомостей щодо місця зберігання грошей та коштовностей, почали самостійно їх шукати в приміщенні літньої кухні, в ході чого ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ( засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_15 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року) та ОСОБА_14 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження) діючи умисно, за попередньою змовою відкрито заволоділи належними ОСОБА_16 грошовими коштами в розмірі 200 гривень та мобільним телефоном «Nokia», моделі № 1208,ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартість якого складає 340 гривень 00 коп., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , що не становить матеріальної цінності.
Після цього, не знайшовши більше грошей та коштовностей, з викраденим майном ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року ), ОСОБА_15 ( засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року) та ОСОБА_14 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження) з місця події зникли та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд.
Умисними протиправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року), ОСОБА_15 (засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 січня 2022 року ) та ОСОБА_14 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження) потерпілій ОСОБА_16 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 540 гривень 00 коп.

Прокурор не погодився з даним вироком суду. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати внаслідок не відповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення суду про звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, є необґрунтованим, а призначене покарання є недостатнім для його виправлення, попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, та дасть можливість йому усвідомити, що, вчиняючи кримінальні правопорушення та відбутися таким невиправдано м`яким покаранням.
Так, в обґрунтування можливості звільнення від покарання з випробувальним строком суд вказав, що згідно висновку спеціаліста № 1079 від 21.12.2021 року за результатами генетичного дослідження ОСОБА_7 може бути біологічним батьком 4 неповнолітніх дітей його дружини.
Однак, ОСОБА_7 не вказаний у свідоцтвах про народження дітей як батько, також відсутнє рішення суду яке б набрало законної сили щодо встановлення юридичного факту батьківства щодо дітей. Вищевказане генетичне дослідження проведено лише 21.12.2021 року, а встановленням факту батьківства ОСОБА_7 проводив лише після притягнення його до кримінальної відповідальності, через значний час після народження дітей, що може свідчити про бажання використати вказаний факт як пом`якшуючу обставину та підставу для звільнення від призначеного покарання.
Вважає, що судом не враховано у достатній мірі, що ОСОБА_7 обвинувачувався у 2 епізодах злочинної діяльності. Злочини скоєні групою осіб, заплановані заздалегідь та скоєні відносно осіб похилого віку. Вказаний факт свідчить про наявність стійкого протиправного умислу на скоєння тяжких корисливих кримінальних правопорушень.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали вирок суду законним та обґрунтованим.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду щодо встановлених фактичних обставин, доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 186 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги про невідповідність вироку суду вимогам кримінального кодексу України через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного внаслідок м`якості, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований неофіційно, заробітчанин, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом віднесено повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, визнано вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Проте, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить переконливого висновку, що призначаючи обвинуваченому покарання з застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України щодо ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень.
Колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання з застосуванням ст. 75 КК України, судом першої інстанції не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох епізодів відкритого викрадення чудового майна (грабіж), поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло (другий епізод з кваліфікацією за ознакою повторності), щодо осіб похилого віку.
Згідно вимог ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Пунктом 4 частини 1 статті 420 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства та безпідставно застосував ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Тому, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання, підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Призначаючи покарання обвинуваченому, колегія суддів у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює не офіційно, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, колегією суддів визнається активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини та щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочинів щодо осіб похилого вику.
Колегія суддів також враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини, де в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Тому, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання за ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, у виді реального позбавлення волі на строк 3 роки.
На переконання колегії суддів, будь-які підстави для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, - відсутні.
В решті вирок суду слід залишити без змін.
На думку колегії суддів, саме такий вид та розмір покарання, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 420, 421 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 ,в частині призначеного покарання, - скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення. На вирок апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4