ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21402/22

Провадження № 11-кп/4820/791/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ;

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника

особи, щодо якої до суду спрямовано

клопотання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_8 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку,

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2022 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_8 до 13 грудня 2022 року. Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за ч. 2 ст. 307 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодився з рішенням суду, законний представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту на час розгляду провадження в суді. Зазначає, що ОСОБА_8 є інвалідом 2 групи, має захворювання кінцівок на межі гангрени, гепатит С. У нього не працює вестибулярний апарат, хворе серце. Дані захворювання унеможливлюють самостійне обслуговування ОСОБА_8 у побуті та відповідно не дозволяють йому впливати на свідків чи вчиняти нові кримінальні правопорушення. Крім того, він самостійно проходить лікування та примусової психіатричної допомоги не потребує. При цьому, примусове лікування не має позитивних результатів для видужання хворого, оскільки зведено суто до надання йому ліків від яких він втрачає здатність розмовляти та орієнтуватись у просторі. Вважає підозру, висунуту йому не обґрунтованою, а кримінальне провадження сфальсифікованим. Вказує, що обшук помешкання здійснений з порушенням вимог КПК.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.
Під час апеляційного перегляду провадження законний представник ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, прокурор заперечував проти апеляції, просив залишити ухвалу суду без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.
Відповідно до ст.ст. 177, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам втечі, незаконного впливу на свідків, знищення доказів, вчинення нового злочину, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи - передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

З матеріалів кримінального провадження, що надійшли на адресу апеляційного суду вбачається, що відносно ОСОБА_8 прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. За змістом клопотання протягом 2021-2022 року він здійснював систематичний збут наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Хмельницький, а також придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовини з метою збуту.

Апеляційні доводи законного представника ОСОБА_7 в частині безпідставності обвинувачення та не причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих суспільно - небезпечних діянь, порушень під час проведення обшуку, відсутності свідків, недопустимості доказів під час даного апеляційного перегляду не перевіряється. Остаточна оцінка доказів належить до виключної компетенції суду, що розглядає справу по суті та буде здійснена на наступних етапах кримінального провадження та при ухваленні судового рішення за наслідками судового розгляду клопотання прокурора.

Колегія суддів виходить з того, що за висновком судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_8 страждає органічним розладом особистості змішаного генезу (наслідки ЗЧМТ, інтоксикація) з вираженим психоорганічним синдромом емоційно-вольовою нестійкістю, що позбавило його можливості на час події та позбавляє наразі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вказаний діагноз встановлено у 2017 році, а органічний розлад особистості та поведінки з помірним психоорганічним синдромом у 2010 році. Підозрюваний потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Приймаючи рішення за апеляційними доводами захисту про відсутність у поведінці ОСОБА_8 ризиків передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та виходить з того, що виходячи з відомостей, що надійшли на адресу апеляційного суду, зокрема висновку судово-психіатричного експерта № 386 від 14.09.22 року, ОСОБА_8 має низку судимостей за вчинення суспільно небезпечних діянь у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин у 2011 р та 2017 р, тобто на час коли він вже страждав на вказані психічні хвороби. Отже, колегія суддів виходить з того, що у поведінці ОСОБА_8 існує ризик повторного вчинення суспільно небезпечних діянь.

Аналіз наведених обставин, на думку колегії суддів, також свідчить про те, що психічний стан ОСОБА_8 та контроль батьків за його діями не утворюють достатньої перешкоди для вчинення ним нових злочинів та не запобігають здійсненню ним комунікації з покупцями наркотичних засобів та психотропних речовин, а відтак і поза процесуального спілкування, можливого незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведені поза розумним сумнівом.

Отже, враховуючи, що піклування членів сім`ї з наведених підстав не забезпечить запобіганню встановленим ризикам та зважаючи на вимоги ст. 508 КПК України, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, як єдиний дієвий запобіжний захід, що здатен унеможливити вчинення ОСОБА_8 нових злочинів,завадити незаконному впливу на свідків у кримінальному провадженні та відповідає рекомендаціям експертів в області психіатрії.

Доводи апелянта про неможливість вчинення ОСОБА_8 нових злочинів та впливу на свідків через наявність низки хвороб є безпідставними, оскільки діагноз щодо психічної хвороби був установлений ОСОБА_8 ще у 2017 році та з огляду на нове обвинувачення не перешкоджає його діям. Відомості про його захворювання на гепатит С, хвороби серця та кінцівок, на думку колегії судді, істотно на висновки суду не впливають та не свідчать про неспроможність ОСОБА_8 до самостійних дій і комунікації з іншими особами.

Не є слушними і доводи апелянта щодо відсутності підстав для поміщення ОСОБА_8 до психіатричного закладу через нібито відсутність лікувального ефекту, оскільки на даному етапі судового розгляду ставиться питання про запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_8 . Питання про примусове лікування або відмову у ньому буде вирішуватися судом за наслідками розгляду клопотання прокурора.

Питання порушені законним представником ОСОБА_8 щодо відмови суду про скасування арешту на майно, вирішені в підготовчому судовому засіданні в порядку ст. 174 КПК України апеляційному перегляду на даному етапі судового розгляду не підлягають.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстави для її скасування або зміни колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 407-409,422,508 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_8 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до 13 грудня 2022 року включно залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3