25.01.2023 Справа № 756/2964/20
Унікальний № 756/2964/20
Провадження № 1-кп/756/395/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«25» січня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілих: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисника: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

обвинуваченого: ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.08.2019, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_18 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де у той час знаходилась його співмешканка ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Того ж дня, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи за вказаною вище адресою, після спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті неприязних відносин між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 виник словесний конфлікт у ході якого у ОСОБА_18 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Того ж дня в той же час ОСОБА_18 , перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи та маючи можливість передбачити наслідки своїх дій, умисно наніс не менше ніж два удари кулаком в область голови ОСОБА_20 , спричинивши їй тілесне ушкодження у виді внутрішньочерепної травми: синець у лобній ділянці справа, крововиливи у м`які тканини голови з їх набряком в лобно - скроневій ділянці справа та в лобно - тім`яно - скроневій ділянці зліва; гостра субдуральна гематомою над лівою півкулею головного мозку, крапкові та дрібноплямисті крововиливи по ходу верхнього повздовжнього синуса зліва на рівні впадання перехідних вен; напластування згортків крові під твердою мозковою оболонкою в передній та середньо черепних ямках злів; обмежено - дифузний субарахноїдальний крововилив на випуклій поверхні лівих тім`яної та скроневої часток; вогнища забою речовини головного мозку в лівих тім`яній та скроневій частках; вторинні внутрішньомозкові крововиливи в білій речовині лівих тім`яної та скроневої часток, а також в стовбуровому відділі головного мозку; кров`янистий ліквор в шлуночках мозку, що є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя у момент заподіяння. Після цього ОСОБА_18 поклав непритомну ОСОБА_20 на ліжко у спальній кімнаті вказаної квартири, та пішов у своїх справах.

Приблизно о 10 год. 15 хв. 19.08.2019 ОСОБА_20 каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги по вул. Братиславській, 3, у м. Києві, де ІНФОРМАЦІЯ_4 о 07 год. 00 хв. було констатовано смерть потерпілої, яка настала внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонкою і речовину головного мозку та розвитком його набряку - набухання.

Обвинувачений ОСОБА_18 в судовому засіданні вину у скоєнні, інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав та пояснив суду, що з загиблою ОСОБА_20 був знайомий на протязі п`ятнадцяти років, постійно спілкувалися, останнім часом почали спілкуватися більше. Далі обвинувачений пояснив, що одного разу ОСОБА_20 повідомила йому, що їй разом із мамою і сином потрібно переїхати до сестри в квартиру на Подолі в м. Києві. Тоді ж ОСОБА_20 попросила у нього дозволу пожити в його квартирі, обґрунтовуючи тим, що в квартирі сестри мало місця, на що він погодився, а ОСОБА_20 повідомила всім родичам, що буде жити в нього. При цьому обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що одну з кімнат в своїй квартирі він здавав квартирантам. Обвинувачений зауважив в судовому засіданні, що після того, як ОСОБА_20 потрапила до лікарні, він повідомив про це її рідних, рідні приїздили до його квартири та забирали речі ОСОБА_20 . Далі обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що в той час в серпні 2019 року він працював вантажником в магазині «секондхенд», що біля метро Оболонь в м. Києві. Пізно ввечері повертався додому, по дорозі додому купив випити спиртних напоїв та поїсти. Прийшов додому, вони з ОСОБА_20 випили, поїли. Після цього ОСОБА_20 почала до нього кричати та чіплятися, у відповідь на що він її відштовхнув, оскільки ОСОБА_20 була у стані сильного алкогольного сп`яніння, то вона впала та вдарилась головою. ОСОБА_18 суду пояснив, що спочатку він і не зрозумів що сталося, оскільки такі падіння з ОСОБА_20 траплялись не перший раз, тому вирішив, що ОСОБА_20 проспиться і все буде нормально. Він взяв ОСОБА_20 переніс до кімнати та положив на ліжко і сказав їй щоб та відсипалась, на той момент він навіть не міг подумати, що так все станеться. Наступного ранку він пішов до знайомих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , вони придбали горілку, разом випили, та всі разом прийшли до нього додому, і коли зрозуміли, що не можуть привести до тями ОСОБА_20 , викликали швидку. Швидка приїхала, він пояснив лікарям, що ОСОБА_20 впала, всі думали, що це просто токсикоз, отруєння, поставлять капельниці і все пройде. В цей же день він зателефонував сестрі ОСОБА_20 . ОСОБА_23 та повідомив про те, що і як сталося. Далі обвинувачений суду пояснив, що він їздив до лікарні швидкої допомоги, там йому повідомили, що потрібно звернутися до моргу, проте, там його також не впустили, оскільки він не близький родич. ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що не сподівався, що з ОСОБА_20 таке може статися, оскільки падала остання не один раз. Також обвинувачений зауважив, що ніяким майном ОСОБА_20 він не хотів заволодівати. Крім того, обвинувачений ОСОБА_18 в судовому засіданні уточнив, що він повертався з роботи приблизно о 23 год., при цьому до вечері їм з ОСОБА_20 зазвичай купував в магазині пляшку горілки ємністю 0,5 л чи 0,7 л і пива 2-2,5 л. Через що саме між ним та ОСОБА_20 винник конфлікт він не пам`ятає, просив ОСОБА_20 заспокоїтись, вона не реагувала, потім він сказав щоб вона відстала від нього та відштовхнув її рукою, внаслідок чого ОСОБА_20 впала в коридорі на підлогу. Обвинувачений ОСОБА_18 також пояснив в судовому засіданні, що коли положив ОСОБА_20 на диван вона щось бурчала, що саме він не розумів. Слідів крові на підлозі він не бачив. Поки ОСОБА_20 відпочивала, він дивився телевізор, прибрав у квартирі та вранці пішов до ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , з якими придбали горілку і разом прийшли до нього додому. Коли прийшли додому, почали будити ОСОБА_20 , але остання не приходила до свідомості. Потім викликали швидку, хто саме викликав не пам`ятає. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 категорично вказав, що не наносив ударів ОСОБА_20 , тільки відштовхнув рукою її, та вказав, що на його думку, аби ОСОБА_20 була твереза, то не впала б. Крім того, обвинувачений пояснив, що раніше таких конфліктів з ОСОБА_20 у нього не було, жили дружно, могли сваритися. Мама ОСОБА_20 та сестра казали їм щоб припинили вживати алкогольні напої. У ОСОБА_20 з її родичами були нормальні відносини, разом їздили на дачу, вони між собою не сварилися. Обвинувачений ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що в вечорі, до конфлікту, вони з ОСОБА_20 вечеряли їли макарони та сосиски, випивали спиртні напої, палили та дивилися телебачення. Після вечері саме він приводив квартиру до ладу, прибирав. ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що не знає чи були на момент конфлікту вдома квартиранти. Також обвинувачений пояснив, що з приводу їх з ОСОБА_20 сварок жодного разу ніхто не викликав працівників поліції. Далі ОСОБА_18 суду пояснив, що вранці він пішов до ОСОБА_21 та ОСОБА_22 просити щоб купили спиртні напої через те, що у нього закінчилися кошти, а у останніх кошти були постійно оскільки ті працювали на ринку. Обвинувачений ОСОБА_18 суду пояснив, що не пам`ятає, чи потрібно було йому йти на роботу вранці понеділка 19.08.2019. При цьому зауважив, що у нього така робота, що якщо вийшов на роботу то заробив кошти, якщо не вийшов то не заробив. Після падіння на підлогу ОСОБА_20 говорила щось незрозуміле, мичала, він бачив, що вона сама не може піти спати, тому взяв її і затягнув до кімнати, де положив на диван. Також обвинувачений ОСОБА_18 суду пояснив, що коли він штовхав ОСОБА_20 вона стояла по відношенню до нього обличчям, лівою рукою відштовхнув її в бік і вона впала. Чи вдарилася ОСОБА_20 чимось в момент падіння не звернув увагу. В коридорі де впала ОСОБА_20 стоїть шафа вішалка, пральна машина, коли падала то не вдарялася ні об що. Після того, як положив ОСОБА_20 спати прибирав в квартирі і зранку коли вже було світло, пішов до ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . До магазину пішли всі разом але, в магазин заходив ОСОБА_21 , після того, як ОСОБА_21 купив горілку, випили на вулиці по 50 грам і пішли до нього додому. Обвинувачений ОСОБА_18 також суду пояснив, що не пам`ятає кому і в який час телефонував в ніч з 18.08.2019 на 19.08.2019.

Не дивлячись на не визнання обвинуваченим ОСОБА_18 вини, у вчиненні інкримінованого йому діяння, вина останнього підтверджується комплексом зібраних по справі доказів, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що 18.08.2019 ОСОБА_18 будучи в стані алкогольного сп`яніння спричинив тілесні ушкодження його матері ОСОБА_20 , які призвели до її смерті. Далі потерпілий суду пояснив, що раніше ОСОБА_18 також наносив тілесні ушкодження його матері ОСОБА_20 . В серпні 2019 року, коли звернулись до лікарні, то не могли знайти матір тому, що ОСОБА_18 лікарям швидкої медичної допомоги назвав ОСОБА_20 своїм прізвищем - ОСОБА_24 . Також потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_18 зателефонував до них та повідомив, що вчинив такі дії по відношенню ОСОБА_20 , які призвели до її госпіталізації. ОСОБА_18 ніяким чином не допомагав їм після смерті ОСОБА_20 , нічого не відшкодовував, участі в організації поховання не приймав. Крім того, потерпілий в судовому засіданні зауважив, що на його думку можливо ОСОБА_18 не хотів щоб настили наслідки у виді смерті його матері ОСОБА_25 , але в той день ОСОБА_18 був в стані алкогольного сп`яніння і був дуже злий. Далі потерпілий суду пояснив, що мати приходила до них додому та жалілась на поведінку ОСОБА_18 , при цьому він бачив на ОСОБА_20 сліди від спричинених тілесних ушкоджень. Реагуючи на скарги матері він мав розмови з ОСОБА_18 , попереджав, щоб той припинив побиття ОСОБА_20 . Потерпілий ОСОБА_13 суду також пояснив, що ОСОБА_20 проживала разом із ОСОБА_18 протягом року, за цей час між ними на грунті вживання спиртних напоїв виникали сварки, конфлікти. Потерпілий в судовому засіданні зауважив, що зі слів сусідів, які бачили ОСОБА_18 18.08.2019 року йому відомо, що останній перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно. Потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що про подію яка сталася 18.08.2019 вони дізналися від працівників поліції, які зателефонували до ОСОБА_26 і повідомили, що ОСОБА_20 перебуває в лікарні в тяжкому стані. Особисто він не був безпосереднім свідком події. Потерпілий суту також пояснив, що він та інші члени родини не повідомляли працівникам поліції про те, що ОСОБА_18 до події, яка мала місце 18.08.2019 року спричиняв його матері ОСОБА_20 тілесні ушкодження, оскільки ставились з повагою до її почуттів, в зв`язку з чим вона покривала ОСОБА_18 . Далі потерпілий пояснив, що ОСОБА_20 вживала алкогольні напої разом із ОСОБА_18 , сама не вживала. З матір`ю бачився за тиждень до події, були всі разом на дачі, він, ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 . На дачі ніяких конфліктів не було, просто матір жалілася на ОСОБА_18 , але всі думали, що звичайні сімейні сварки. Мобільний телефон ОСОБА_20 , паспорт на її ім`я та всі інші речі лишалися у ОСОБА_18 . Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні також пояснив, що з телефонний розмов з матір`ю дізнавався про факти її побиття ОСОБА_18 , а коли приходив до ОСОБА_18 розібратися постійно перебував у стані алкогольного сп`яніння, і стверджував, що ОСОБА_20 не бив. Потерпілий вказав, що 18.08.2019 року був четвертим випадком коли ОСОБА_18 заподіяв тілесні ушкодження його матері ОСОБА_20 . Крім того, потерпілий в судовому засіданні підтримав поданий цивільний позов, просив його задовольнити, вказуючи, що розмір моральної шкоди обґрунтовується тим, що, внаслідок дій ОСОБА_18 загинула його мати ОСОБА_20 , в зв`язку з чим він переживає сильні душевні хвилювання, а також гроші потрібні для того щоб поставити пам`ятник, облагородити місце на кладовищі;

- показаннями потерпілої ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що її донька ОСОБА_20 проживала разом із ОСОБА_18 протягом року. Вона часто приходила до ОСОБА_18 і ОСОБА_20 в гості, були випадки, коли останні перебували в стані алкогольного сп`яніння, але частіше були тверезими. Донька жалілася на ОСОБА_18 , показувала синці, які лишив ОСОБА_18 , коли запитувала у ОСОБА_18 чому він ображає її доньку, то останній казав, що більше так не буде. 19.08.2019 до неї зателефонувала старша донька ОСОБА_27 та повідомила, що ОСОБА_20 перебуває в лікарні в реанімаційному відділенні в тяжкому стані. Коли приїхала до лікарні, то спочатку не могла знайти доньку, оскільки коли її забрала швидка, ОСОБА_18 записав її на своє прізвище. До доньки її не впустили. ІНФОРМАЦІЯ_4 їм повідомили, що ОСОБА_20 померла. Потім вони поїхали до моргу. 27.08.2019 забрали та поховали. Потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримала поданий цивільний позов, з підстав викладених у заяві, крім того, пояснила, що розмір моральної шкоди обґрунтовується тим, що, внаслідок дій ОСОБА_18 загинула її донька ОСОБА_20 , в зв`язку з чим вона переживає сильні душевні хвилювання, а також гроші потрібні для того щоб поставити пам`ятник, облагородити місце на кладовищі, а власних коштів у неї не має. Крім того, потерпіла в судовому засіданні пояснила, що про подію повідомили працівники поліції ОСОБА_29 . Лікарі повідомляли, що аби швидку викликали раніше то її донька ОСОБА_20 була б жива. В квартирі де проживали ОСОБА_18 та ОСОБА_20 завжди було чисто, її донька любила чистоту і постійно підтримувала чистоту в домі. ОСОБА_18 відносився особисто до неї добре, називав мамою. Пару разів було, що коли вона приходила до доньки та ОСОБА_18 то останній випивав із своїми друзями, при цьому поводив себе нормально. Із ОСОБА_18 та ОСОБА_20 в квартирі також проживали квартиранти два хлопці, які зазвичай були дома. Далі потерпіла ОСОБА_14 суду пояснила, що донька розповідала про те, що ОСОБА_18 її б`є. Потерпіла в судовому засіданні уточнила, що бачила синці під очима ОСОБА_20 , також остання казала, що ОСОБА_18 поламав їй ребра. Спочатку донька була задоволена ОСОБА_18 , а останнім часом казала, що не хоче жити з ним. Перед смертю доньки ОСОБА_20 вона не бачила її 2 місяці оскільки перебувала в росії, і як вони жили не знає. Про те, що ОСОБА_18 б`є її доньку, вони нікому не повідомляли. Номер телефону ОСОБА_18 був у неї. У ОСОБА_18 була можливість подзвонити до родичів ОСОБА_20 та повідомити, що сталося, оскільки у нього були номера телефонів. ОСОБА_18 телефонував на другий чи третій день ОСОБА_30 та казав, що він кається у тому що сталося, що він не хотів цього, плакав, казав що любив ОСОБА_20 , казав що це все сталося по причині перебування в стані алкогольного сп`яніння. В квартирі де проживали ОСОБА_18 з донькою три кімнаті, в одній проживала квартиранти;

- показаннями свідка ОСОБА_31 , яка суду пояснила, що 07.08.2019 до неї додому приїздила її рідна сестра ОСОБА_20 , яка була в окулярах, оскільки під очима останньої були синці. Далі свідок в судовому засіданні пояснила, що то був не перший раз коли ОСОБА_20 побив ОСОБА_18 , тому вона запропонувала сестрі жити у себе, але ОСОБА_20 відмовилась. Свідок ОСОБА_32 пояснила суду, що їздили всі разом на дачу, а саме ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , та вона. На дачі ОСОБА_24 з її сестрою ОСОБА_20 сварилися, у сестри була істерика. Крім того, свідок пояснила, що до ОСОБА_18 додому постійно приходили друзі, збиралося «кодло», ОСОБА_20 це не подобалося, вона їх виганяла, за що ОСОБА_18 бив останню. 18.08.2019 коли сталася подія до неї телефонувала ОСОБА_20 казала, що її ОСОБА_18 виганяє, викидає речі в коридор у них відбувається сварка. Сестра повідомляла, що ОСОБА_18 здає її речі до ломбарду. Тедефонувала до сина ОСОБА_20 - ОСОБА_13 та пропонувала поїхали забрати його матір разом з речами від ОСОБА_18 , однак не поїхали, ОСОБА_20 мала поїхати сама на трамваї, але не приїхала і коли вона зателефонувала сестрі ОСОБА_20 на телефон, то остання вже не відповіла, проте телефон взяв ОСОБА_18 і повідомив, що вже все нормально, також повідомив, що у ОСОБА_20 блювота. Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні зазначила, що на її думку на той час сестра вже отримала чимось по голові і через те блювала. Далі свідок пояснила, що на скільки вона розуміє, її сестра пролежала всю ніч, а швидку викликали аж на наступний день. Лікарі їм повідомляли, що якби швидку викликали відразу, то ОСОБА_20 залишилася жива. Наступного дня 19.08.2019, приблизно об 11:00 год. поліція повідомила, що ОСОБА_20 перебуває в комі. Коли приїхала до лікарні то їй повідомили, що шансів на те, що ОСОБА_20 буде жити мало, через те, що пізно викликали швидку. Крім того, ОСОБА_32 суду пояснила, що коли вона приїздила до ОСОБА_18 та ОСОБА_20 додому, то зазвичай там були п`янки гулянки, разом з тим, сестра казала, що ОСОБА_18 хороший коли тверезий. Також свідок пояснила, що 19.08.2019 телефонувала до ОСОБА_18 і запитувала, що сталося, при цьому він казав, що не хотів таких наслідків, казав, що між ними був скандал, він відштовхнув ОСОБА_20 , а саме сестра налізла на нього, він її вдарив, остання впала і вдарилася головою. На її запитання чому не визвав швидку, повідомив, що злякався. Коли сталася подія з ними в квартирі були ще двоє квартирантів, які зробили вид що нічого не бачили та не чули. Далі свідок пояснила, що зі слів своєї матері ОСОБА_33 у присутності останньої ОСОБА_18 також бив ОСОБА_20 . ОСОБА_18 неодноразово застосовував насильство до ОСОБА_20 всі документи заповнював слідчий з її слів та нею були підписані. До моменту події сестра проживала із ОСОБА_18 протягом року, а до цього проживала в однокімнатній квартирі її доньки. До спільного проживання із ОСОБА_18 її сестра ОСОБА_20 не часто вживала алкоголь, а коли почала жити із ОСОБА_18 то почала зловживати алкогольними напоями. 18.08.2019 розмовляла по телефону і з сестрою ОСОБА_20 , і з ОСОБА_18 коли 19.08.2019 телефонувала на телефон сестри, то трубку вже взяв слідчий і повідомив про подію. ОСОБА_18 протягом ночі з 18.08.2019 по 19.08.2019 не телефонував і не повідомляв що сталося;

- показаннями, допитаної в якості свідка ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні пояснила, що із ОСОБА_18 та загиблою ОСОБА_20 перебувала у дружніх стосунках. У серпні 2019 року зранку приблизно о 8 - 8:30 год. ОСОБА_18 прийшов до неї в гості за адресою АДРЕСА_3 , де вона проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_21 . Далі свідок пояснила, що ОСОБА_18 в той день було погано через похмілля, просив купити спиртні напої. Після того, як ОСОБА_21 пішов і купив спирті напої, вони втрьох випили по чарці горілки, потім ОСОБА_18 сказав щоб необхідно всім разом пішти до нього додому де перебувала ОСОБА_20 так як їй також погано і потрібно опохмелити. Далі свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що коли прийшли до квартири ОСОБА_18 то побачили, що ОСОБА_20 лежала в кімнаті на дивані без свідомості. ОСОБА_34 взяв мокрий холодний рушник та прикладав ОСОБА_20 до тіла, оскільки остання «горіла», а вона пішла на кухню і викликала швидку, потім приїхала швидка та забрала ОСОБА_20 . Крім того, свідок в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_18 не пояснював чому ОСОБА_20 перебуває у такому стані, тілесних ушкоджень у ОСОБА_20 вона не бачила. Коли ОСОБА_20 , оглядали лікарі швидкої, вона перебувала на кухні. Про конфлікти між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 їй нічого не відомо, і чи були такі конфлікти вона не знає. Свідок ОСОБА_22 також пояснила суду, що за життя ОСОБА_20 вживала спиртні напої, чи отримувала остання будь які тілесні ушкодження внаслідок падіння чи за інших обставин їй не відомо. Із ОСОБА_18 знайома 5 років. Про колишню дружину ОСОБА_18 та дитину останнього їй нічого не відомо. Із ОСОБА_18 та ОСОБА_20 зустрічалися рідко. Разом вживали спиртні напої, а саме горілку по святам, не дуже часто, могли випити на 4 особи від 1 пляшки ємкістю 0,5 л. до 3 пляшок горілки. Випивали або на вулиці на лавочці або у неї дома. Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_18 та ОСОБА_20 йшли до себе додому. Ніколи не бачила щоб ОСОБА_18 з ОСОБА_20 сварилися, тілесних ушкоджень на ОСОБА_20 ніколи не бачила. В квартирі ОСОБА_18 було чисто, порожніх пляшок не бачила;

- показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_18 та загиблою ОСОБА_20 перебував у дружніх стосунках. У серпні 2019 року зранку приблизно о 8 - 9 год. ОСОБА_18 прийшов до нього в гості за адресою АДРЕСА_3 , де він проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_22 . Далі свідок пояснив, що ОСОБА_18 того ранку було погано через похмілля. Вони разом із ОСОБА_18 вийшли на двір, купили дві пляшки горілки, випили. Після цього ОСОБА_18 його та ОСОБА_22 попросив піти до нього додому, пояснюючи тим що ОСОБА_20 також погано. Коли вони прийшли до ОСОБА_18 додому, побачили, що в кімнаті на ліжку лежала без свідомості ОСОБА_20 , яка вся «горіла». Коли чекали швидку, брали холодні рушники і прикладали до тіла ОСОБА_20 . Крім того, свідок суду пояснив, що коли приїхала швидка він допоміг винести ОСОБА_20 до швидкої. Також свідок в судовому засіданні зазначив, що йому не відомо чому ОСОБА_20 перебувала у непритомному стані, тілесних ушкоджень на останній він не бачив, слідів крові в квартирі не бачив, все було чисто. Швидку викликала ОСОБА_22 . Також свідок ОСОБА_21 пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_18 раніше був одружений та має дитину, якій надавав допомогу. Між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 були нормальні стосунки. Свідок зазначив, що за життя ОСОБА_20 вживала спиртні напої. Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він працює на ринку в суботу та неділю. Чи працював ОСОБА_18 він не пам`ятає. Коли прийшов до нього ОСОБА_18 , то вони в чотирьох з ОСОБА_18 . ОСОБА_22 та ОСОБА_35 пішли за горілкою поруч з його домом. Коли бачив ОСОБА_20 на вулиці завжди з нею вітався, були в дружніх відносинах, навіть коли вона була в стані алкогольного сп`яніння. Зустрічав часто ОСОБА_20 на вулиці на лавочці. На ОСОБА_20 раніше бачив тілесні ушкодження на обличчі. Крім того, свідок пояснив, що того ранку в серпні 2019 року коли прийшли до квартири ОСОБА_18 де перебувала ОСОБА_20 , він не бачив у квартирі порожніх пляшок. ОСОБА_18 прийшов до них у стані похмілля. Свідок вказав, що раз на місяць могло бути, щоб ОСОБА_18 приходив до нього та просив придбати алкогольні напої;

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 19.08.2019 року, та даними фото-таблиць до протоколу згідно якого в присутності понятих, за участю ОСОБА_18 об`єктом огляду була квартира АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено: рушник з нашаруванням бурого кольору, дві скляні склянки, два мобільні телефони марки «Нокіа» чорного кольору, пляшку з під пива, 14 слідів папілярних узорів. (том №1 а.с.112-132, а.с. 116-132);

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та даними фото-таблиць до протоколу згідно якого в приміщенні моргу Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги по вул. Братиславській, 3, у м. Києві в присутності понятих було оглянуто труп гр. ОСОБА_20 , під час огляду якої виявлено тілесні ушкодження, зокрема, на правій руці у 10 см вище від ліктьового суглобу виявлено синець розміром 10х20 см. На голові трупа знаходиться марлева пов`язка білого кольору з лівої сторони в області шиї у 5 см нижче вушної раковини було виявлено посиніння та гематому. На спині у трупа було виявлено трупні плями (том №1 а.с.133-134, а.с 135-137 );

- даними, які містяться у висновку експертного дослідження №021-1929-2019 від 17.10.2019, згідно яких експерт дійшов наступних підсумків:

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_20 , враховуючі дані медичної карти стаціонарного хворого на її ім`я, виявлено:

А) внутрішньочерепну травму: синець в лобній ділянці справа; крововиливи в м`які тканини голови з їх набряком в лобно-скроневій ділянці справа (забій м`яких тканини з формуванням гематоми в лобній ділянці справа - згідно даних СКТ) та в лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва (забій м`яких тканин з формуванням гематоми в тім`яній ділянці зліва - згідно даних СКТ); гостра субдуральна гематома (об`ємом до 150 см3) над лівою півкулею головного мозку (19.08.2019 - проведення операції - резекційної декомпресійної трепанації черепа в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці з приводу видалення гострої субдуральної гематоми); крапкові та дрібноплямисті крововиливи по ходу верхнього повздовжнього синуса зліва, на рівні впадання перехідних вен; напластування згортків крові під твердою мозковою оболонкою в передній та середній черепних ямках зліва (загальним об`ємом близько 10 мл); обмежено-дифузний субарахноїдальний крововилив на випуклій поверхні лівих тім`яної та скроневої часток; вогнища забою речовини головного мозку в лівих тім`яній та скроневій частках; вторинні внутрішньо мозкові крововиливи в білій речовині лівих тім`яної та скроневої часток, а також в стовбуровому відділі головного мозку; кров`янистий ліквор в шлуночках мозку.

Б) ознаки оперативного втручання на м`яких тканинах, кістках черепу та твердій мозковій оболонці - на лівій половині голови; сліди медичних маніпуляцій на лівій бічній поверхні шиї та в лівій піключичній ділянці.

Смерть ОСОБА_20 , 1973 р.н., настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки і речовину головного мозку та розвитком його набряку-набухання, на що вказує: вищеописане в п. А), її неврологічний статус при надходженні в стаціонар, дані інструментального дослідження, а також наступний клінічний перебіг при находженні її в стаціонарі.

Ушкодження, описані в п. А), комплекс яких сформував внутрішньочерепну травму, виник від дії тупих предметів внаслідок концентрованих ударів в ділянку голови та її ротації. Ці ушкодження виникли за кілька (біля 5-6) діб до настання смерті та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя). Між виявленою внутрішньочерепною травмою та настанням смерті ОСОБА_20 , 1973 р.н. мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, які сформували вищевказану внутрішньочерепну травму, вважаю, що вона не могла виникнути внаслідок падіння тіла на площину з вертикального чи близького до нього положення (том №1 а.с. 138-142);

-даними, які містяться у висновку експертного дослідження №082-770-2019 від 30.09.2019, згідно яких лікар судово-медичний експерт-імунолог встановив, що при визначенні групової належності в крові трупа ОСОБА_20 , 1973 р.н. виявлений антиген В (том №1 а.с. 143-143 зворот);

-даними, які містяться у висновку експертного дослідження №061-1565-2019 від 20.09.2019 згідно яких при проведенні судово-медичної гістологічної експертизи встановлено: вогнищеві субарахноїдальні крововиливи в півкулі не маркірованого головного мозку та лівій скроневій частці з періфокальною клітинною реакцією, вогнищевими крововиливами на ділянках деструкції поверхневих шарів підлеглої кори мозку. Набряк-набухання головного мозку з вторинними крововиливами в білій речовині мозку. Респіраторний дістрес-синдром з вогнищевою серозно-гнійною пневмонією. Некротичний нефроз з шунтуванням кровотоку в нирці. Геморагічний панкреонекроз. Зональний жировий гепатоз. Періваскулярний та перімускулярний кардіосклероз з гіпоксичною дистрофією міокарду. Атеросклероз великої коронарної артерії з кальцинозом. Вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах лобної ділянки з вираженою періфокальною клітинною реакцією (том №1 а.с. 144-145);

-даними, які містяться в постанові про уточнення анкетних даних особи від 23.09.2019, згідно якої постановлено вважати вірними анкетні дані потерпілої у кримінальному провадженні №0006215 від 23.08.2019 - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , замість ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том №1 а.с. 150);

-даними, які містяться у висновку судово-медичного експерта №022-145-1929-2019 від 18.10.2019, згідно яких експерт дійшов наступних підсумків:

1(2,3,5,6-питання ухвали) При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_20 , враховуючі дані медичної карти стаціонарного хворого на її ім`я, виявлено:

А) внутрішньочерепну травму: синець в лобній ділянці справа; крововиливи в м`які тканини голови з їх набряком в лобно-скроневій ділянці справа (забій м`яких тканини з формуванням гематоми в лобній ділянці справа - згідно даних СКТ) та в лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва (забій м`яких тканин з формуванням гематоми в тім`яній ділянці зліва - згідно даних СКТ); гостра субдуральна гематома (об`ємом до 150 см3) над лівою півкулею головного мозку (19.08.2019 - проведення операції - резекційної декомпресійної трепанації черепа в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці з приводу видалення гострої субдуральної гематоми); крапкові та дрібноплямисті крововиливи по ходу верхнього повздовжнього синуса зліва, на рівні впадання перехідних вен; напластування згортків крові під твердою мозковою оболонкою в передній та середній черепних ямках зліва (загальним об`ємом близько 10 мл); обмежено-дифузний субарахноїдальний крововилив на випуклій поверхні лівих тім`яної та скроневої часток; вогнища забою речовини головного мозку в лівих тім`яній та скроневій частках; вторинні внутрішньо мозкові крововиливи в білій речовині лівих тім`яної та скроневої часток, а також в стовбуровому відділі головного мозку; кров`янистий ліквор в шлуночках мозку.

Б) ознаки оперативного втручання на м`яких тканинах, кістках черепу та твердій мозковій оболонці - на лівій половині голови; сліди медичних маніпуляцій на лівій бічній поверхні шиї та в лівій піключичній ділянці;

В) набряк-набухання головного мозку; респіраторний дістрес-синдром, некротичний нефроз з шунтуванням кровоточу в нирці - ознаки шоку.

Ушкодження, описані в п. А), комплекс яких сформував внутрішньочерепну травму, виник від двократної травмуючої дії тупих предметів внаслідок концентрованих ударів в ділянку голови та її ротації. Ці ушкодження, враховуючи дані судово-гістологічного дослідження (ступінь прояву клітинної реакції) виникли за кілька (біля 5-6) діб до настання смерті та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя). Між виявленою внутрішньочерепною травмою та настанням смерті ОСОБА_20 , 1973 р.н. мається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

2(7). Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, які сформували вищевказану

внутрішньочерепну травму, вважаю, що вона не могла виникнути внаслідок падіння тіла на площину з вертикального чи близького до нього положення («внаслідок падіння з висоти власного росту на площину»).

3 (1). Смерть ОСОБА_20 , 1973 р.н., настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки і речовину головного мозку та розвитком його набряку-набухання, на що вказує: вищеописане в п. А), її неврологічний статус при надходженні в стаціонар, дані інструментального дослідження, а також наступний клінічний перебіг при находженні її в стаціонарі.

4(4). Згідно аналізу № 3516 токсикологічної лабораторії КМКЛ ШМД від 22.08.2019 року в крові ОСОБА_37 етилового спирту не виявлено. В наданій медичній карті стаціонарного хворого даних за наявність в організмі наркотичних, психотропних та лікарських препаратів не виявлено.

5(8). Вищевказана внутрішньочерепна травма не могла виникнути при обставинах, які зазначає свідок ОСОБА_18 , під час слідчого експеременту (том №1 а.с. 155-160);

-даними, які містяться у висновку експертного дослідження №081-316-2019 від 06.12.2019, згідно яких лікар судово-медичний експерт-імунолог встановив наступне:

При визначенні групової належності в крові трупа потерпілої гр. ОСОБА_20 , 1973 р.н. виявлений антиген В.

На наданому на експертизу рушнику (об.№№2,4), вилученому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А, що не виключає можливості її походження від потерпілої гр. ОСОБА_20 .

В об.№№1,3 на рушнику, наданому на дослідження, кров методом тонкошарової хроматографії не виявлена (том №1 а.с. 164-167);

- постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 16.12.2019, згідно даних якої рушник зі слідами крові, що був вилучений під час огляду місця події 19.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом (том №1, а.с. 169);

-постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 01.09.2019, згідно даних якої мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 н.т. НОМЕР_2 , яким користувалась ОСОБА_20 , та мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_3 н.т. НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_18 , які були вилучені під час огляду місця події 19.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами (том №1, а.с. 171);

- даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №091-317-2019 від 07.02.2020 з додатками згідно підсумків якого при проведенні судово-медичної цитологічної експертизи встановлено:

1.Згідно «Висновку експерта» № 081-316-2019 від 06.12.2019 року експертизи предметів дослідження, проведеної у відділенні судово-медичної імунології судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, в крові трупа потерпілої ОСОБА_20 виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Категорію видільництва ОСОБА_20 не встановлювали через відсутність зразка жовчі. Кров ОСОБА_18 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. ОСОБА_18 відноситься до категорії видільників.

2.При судово-цитологічному дослідженні 2-х недопалків сигарет «Київ червоні» (об. 1,2) кров не знайдена. Виявлена слина особи чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності якої в об.І виявлений антиген А (в т.ч. реакцією кількісної абсорбції), а в об.2 - антиген ізосерологічної системи АВО, що/виключає походження слини від потерпілої ОСОБА_20 . Слина в об1 могла, утворитись від чоловіка-видільника антигену А по системі АВО, в тому числі від ОСОБА_18 . Походження слини в об.2 від ОСОБА_18 виключається, а можливе від чоловіка, якому властивий антиген В по системі АВО, незалежно від категорії видільництва (том №1 а.с. 175-179);

- постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 12.02.2020, згідно даних якої два сигаретні недопалки, що були вилучені під час огляду місця події 19.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами (том №1, а.с. 180);

-даними, які містяться у протоколі огляду предмету від 18.02.2020, а саме лазерного компакт диску «Verbatim CD-R 700 mb 52-X 80 min» сірого кольору, наданого представником ПрАТ «ВФ Україна» 18.02.2020, який містить конфіденційну інформацію абонентів мобільного зв`язку за номерами НОМЕР_5 ; НОМЕР_2 , щодо здійснення вихідних телефонних дзвінків користувачем мобільного зв`язку за номером НОМЕР_5 (судом встановлено, що вказаний номер належав ОСОБА_18 ) в період часу 16 год. 16 хв. 18.08.2019 по 10 год. 03 хв. 19.08.2019, а також щодо здійснення вихідних телефонних дзвінків користувачем мобільного зв`язку за номером НОМЕР_2 (судом встановлено, що вказаний номер належав ОСОБА_20 ) в період часу 15 год. 10 хв. 18.08.2019 по 12 год. 39 хв. 19.08.2019 (том №1 а.с.186-188);

-постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 18.02.2020, згідно даних якої інформаційний носій - лазерний компакт диск «Verbatim CD-R 700 mb 52-X 80 min» сірого кольору який містить конфіденційну інформацію абонентів мобільного зв`язку за номерами НОМЕР_5 ; НОМЕР_2 визнано речовим доказом (том №1, а.с. 189-190);

- даними, які містяться у висновку судово-дактилоскопічної експертизи №17-1/2148 від 26.02.2020 з додатками згідно підсумків якої при проведенні судово-дактилоскопічної експертизи встановлено, що сліди пальців рук з розмірами по осях 13х36мм, 12х17мм, 14х18мм, вилучені у ході огляду місця події 19.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 залишені ОСОБА_18 . Решта папілярних узорів рук (руки) непридатні для ідентифікації осіб (особи) (том №1 а.с. 193-209);

-постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 27.02.2020, згідно даних якої 14 слідів папілярних узорів (спец. пакет №0015080), скляна пляшка, об`ємом 0.5 л (спец. пакет №0015081), які були вилучені під час огляду місця події 19.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами (том №1, а.с. 210-212);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_18 , який у присутності понятих, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 вказав, що близько 19.00 год. 18.08.2019 перебував разом з ОСОБА_20 в квартирі АДРЕСА_2 де підчас словесного конфлікту з ОСОБА_20 він сильно відмахнувшись рукою зачепив останню, в результаті чого ОСОБА_20 впала на підлогу при цьому сильно вдарившись головою. Та даними, які містяться у додатку до даної процесуальної дії, а саме DVD диску на якому зафіксовано слідчий експеримент за участю ОСОБА_18 , який був предметом відтворення та дослідження в судовому засіданні (том №1 а.с. 213-217).

Крім того, в судовому засіданні були допитані в якості свідків сторони захисту ОСОБА_38 , ОСОБА_39 .

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_38 суду пояснила, що з ОСОБА_20 була знайома, перебувала з останньою в дружніх відносинах, із ОСОБА_18 також знайома, але спілкувалася з ним менше. В серпні 2019 року їй повідомили про те, що ОСОБА_20 забрала швидка. До цього моменту їй неодноразово телефонували та повідомляли щоб вона йшла та забирала свою подругу ОСОБА_20 оскільки остання лежала в стані алкогольного сп`яніння на підлозі на вулиці та відмовлялася кудись йти. Свідок в судовому засіданні пояснила, що вона ОСОБА_20 часто заводила додому та вкладала спати. Останнім часом ОСОБА_20 почала часто і дуже сильно випивати. ОСОБА_20 казала, що квартира в якій вона проживає, це квартира її племінниці, і вона там проживає тимчасово. За яких обставин ОСОБА_20 втратила житло їй невідомо. ОСОБА_20 не скаржилася на ОСОБА_18 , навпаки говорила, добре, що він її приютив. Чи були сварки між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 їй невідомо, єдине, що коли ОСОБА_20 випивала спиртні напої вона починала бути дуже шумною, голосно виражати свої емоції. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_20 вона не помічала. ОСОБА_20 не працювала, а ОСОБА_18 працював постійно. У квартирі ОСОБА_18 бувала перший раз коли привела ОСОБА_20 до квартири, стан квартири був нормальний. Крім того, свідок в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_18 не бачила в стані алкогольного сп`яніння чи агресивному стані. Коли бачила ОСОБА_18 та ОСОБА_20 разом на вулиці то вони були в тверезому стані. На момент коли ОСОБА_20 померла, ОСОБА_18 працював, це вона знає зі слів ОСОБА_20 . ОСОБА_18 вживав алкогольні напої, як усі нормальні люди, не зловживаючи. ОСОБА_20 повідомила їй, що лишилась без житла, оскільки її вигнали із квартири, де проживала разом із своєю матір`ю та своїм сином, яких в подальшому забрала до себе жити сестра ОСОБА_20 . Свідок ОСОБА_38 пояснила в судовому засіданні, що з колишньою дружиною ОСОБА_18 бачилася один раз. Також свідок пояснила, що пару разів було таке, що хтось із сусідів телефонував їй та казав щоб вона вийшла і забрала свою подругу ОСОБА_20 , яка лежала біля стадіону у дворі. В судовому засіданні свідок вказала, що вона не зустрічала на вулиці разом ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 за вживанням алкогольних напоїв;

-допитаний в якості свідка ОСОБА_40 в судовому засіданні пояснив, що знайомий з ОСОБА_18 , останній його сусід. Із загиблою ОСОБА_20 також знайомий. Проживали в одному під`їзді. В день події, а саме 19.08.2019 близько 9.00 ранку він зустрівся з ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в під`їзді, хтось із них повідомив, що ОСОБА_20 забрала швидка до лікарні, казали, що вона знову напилася і впала. Далі свідок пояснив, що ОСОБА_18 знає давно, як добру, миролюбну, неагресивну людину. Знає що ОСОБА_18 проживав разом із ОСОБА_20 , коли заходив до них в гості щоб розрахуватися за оренду гаражу, який орендував у останніх, то вони поводили себе спокійно, свідком конфліктів, чи агресії не був. Крім того, свідок пояснив, що ОСОБА_20 зловживала спиртними напоями, два рази заносив її дому, оскільки остання лежала у стані алкогольного сп`яніння на дитячому майданчику. Свідок ОСОБА_40 також зазначив, в судовому засіданні, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_20 могла лаятися. Свідок пояснив, що ніколи не чув щоб ОСОБА_18 наносив ОСОБА_20 тілесні ушкодження. Чи працював ОСОБА_18 в серпні 2019 року не знає, йому відомо, що у останнього грижа, а тому не можна було піднімати важкого. Зазвичай ОСОБА_18 був на підробітках. Коли заносив нетверезу ОСОБА_20 додому, то ОСОБА_18 вів себе нормально, не проявляв ніякої агресії, казав, щоб йшла спати. Далі свідок в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 були в тверезому стані, коли зустрів останніх у парадному вранці 19.08.2019. ОСОБА_18 попросив у нього 100 гривень, але він йому не дав оскільки не було. Свідок також вказав, що не бачив ОСОБА_18 в такому стані сп`яніння щоб останній десь валявся. Крім того, свідок уточнив, що він проживає на другому поверсі, а ОСОБА_18 проживає на п`ятому поверсі, на кожному поверсі розташовано по шість квартир. Попередню дружину ОСОБА_18 бачив раніше. ОСОБА_20 часто бачив в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_18 також вживав спиртні напої. Свідок пояснив, що йому не відомо чи міг спричинити ОСОБА_18 умисно тілесні ушкодження ОСОБА_20 , безпосереднім свідком лайки між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 не був.

Європейський Суд з прав людини вказує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, але вона не встановлює будь-яких правил допустимості доказів як таких, це завдання внутрішнього права.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 26.09.2002 у справі «Перрі проти Сполученого Королівства» (Perry v United Kingdom), зазначив, що важливо, щоб була справедлива процедура розгляду питання про прийнятність та перевірку надійності спірних доказів.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_18 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому діяння суд розцінює, як спосіб свого захисту з метою уникнути покарання.

Суд критично ставиться до показань ОСОБА_18 про його непричетність до отриманих потерпілою ОСОБА_20 тяжких тілесних ушкоджень, в результаті яких настала смерть останньої, та щодо відсутності у нього умислу на спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_20 отримала тяжкі тілесні ушкодження в результаті конфліктної ситуації, яка виникла між останньою та ОСОБА_18 . Підчас судового розгляду встановлено, що ОСОБА_18 та ОСОБА_20 18.08.2019 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 спільно вживали спиртні напої, на ґрунті чого між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_20 отримала тілесні ушкодження. Вказані обставини ОСОБА_18 фактично не оспорював ні підчас проведення досудового розслідування, а саме в ході проведення слідчого експерименту за його участю, ні в судовому засіданні. Проте, ОСОБА_18 наполягає, що ним не могли бути завдані тяжкі тілесні ушкодження, оскільки він лише однократно відштовхнув потерпілу ОСОБА_20 після чого вона впала на підлогу. Суд критично ставиться до такої позиції обвинуваченого та не приймає до уваги в цій частині показання останнього, оскільки на думку суду вони не відповідають дійсним обставинам вчиненого кримінального правопорушення, є надуманими, та такими, що спрямовані на уникнення від відповідальності ОСОБА_18 , оскільки не узгоджуються з дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до даних висновку судово-медичного експерта №022-145-1929-2019 від 18.10.2019 комплекс ушкоджень які сформували внутрішньочерепну травму, виник від двократної травмуючої дії тупих предметів внаслідок концентрованих ударів в ділянку голови та її ротації. Ці ушкодження, враховуючи дані судово-гістологічного дослідження виникли за кілька (біля 5-6) діб до настання смерті та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Між виявленою внутрішньочерепною травмою та настанням смерті ОСОБА_20 мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Крім того, у висновку експерта зазначено, що вищевказана внутрішньочерепна травма не могла виникнути при обставинах, які зазначає свідок ОСОБА_18 , під час слідчого експерименту, а також експерт виключає можливість отримання наведених тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілої з висоти власного росту на площину.

Під час розгляду кримінального провадження опосередковано вказані обставини підтвердив і сам обвинувачений, вказуючи зокрема, що 18.08.2019 року вживали спиртні напої з ОСОБА_20 вдвох, пояснюючи, що після конфлікту, вклав останню на ліжко, та до ранку 19.08.2019 року, зокрема, до приїзду бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_20 залишалась на тому ж ліжку. Вказані обставини в судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які зазначили, що по приходу до квартири ОСОБА_18 19.08.2019 року застали потерпілу ОСОБА_20 у непритомному стані на ліжку, тому і викликали швидку.

Суд критично ставиться та не бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_18 в тій частині, що в ході конфлікту він однократно відштовхнув потерпілу ОСОБА_20 . Також суд критично ставиться та не бере до уваги показання допитаних в якості свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в тій частині, що 19.08.2019 року вони не бачили на потерпілій ОСОБА_20 тілесних ушкоджень.

Зокрема, показання обвинуваченого ОСОБА_18 , свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в цій частині протирічять дослідженим судом доказам. Так, судом встановлено, що згідно даних висновку судово-медичного експерта №022-145-1929-2019 від 18.10.2019 між іншим у ОСОБА_20 було виявлено тілесні ушкодження у виді синця в лобній ділянці справа; крововиливи в м`які тканини голови з їх набряком в лобно-скроневій ділянці справа - забій м`яких тканини з формуванням гематоми в лобній ділянці та в лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва. Крім того, відповідно до експертного дослідження №081-316-2019 від 06.12.2019, згідно яких лікар судово-медичний експерт-імунолог встановив, що на рушнику, вилученому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини, що не виключає можливості її походження від потерпілої ОСОБА_20 . Вказані обставини підтверджуються показаннями самих свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які пояснили, що до приїзду швидкої медичної допомоги намагались привести потерпілу ОСОБА_20 до тями, прикладаючи до неї мокрий рушник, що не спростовував в судовому засіданні ОСОБА_18 . В цій частині показання свідків узгоджуються з наведеними висновками експертиз, а також з іншими доказами у справі, зокрема, протоколом огляду місця події від 19.08.2019 року, та даними фото-таблиць до протоколу згідно даних якого в присутності понятих, за участю ОСОБА_18 підчас огляду квартири АДРЕСА_2 , між іншим було виявлено та вилучено рушник з нашаруванням бурого кольору. Крім того підтверджується протоколом огляду місця події, а саме огляду потерпілої ОСОБА_20 в приміщенні моргу, де були виявлені синці на тілі останньої.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК України, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей, заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (ч. 2 ст. 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) - тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) - знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) - смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку - тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.

Значення змішаної форми вини полягає в тому, що вона дає можливість: а) конкретизувати ступінь суспільної небезпечності злочину; б) визначити правильну кваліфікацію; в) відмежувати близькі за об`єктивними ознаками склади злочинів, зокрема умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність, коли винуватий не усвідомлював можливості настання похідного вторинного (віддаленого) наслідку в результаті настання похідного первинного (найближчого).

Прояв ознак умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та вбивства через необережність, їх відмінність між собою полягає у фактичних підставах кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння.

В аспекті сказаного слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», в якій зазначено, що для відмежовування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесних ушкодженнь свідчать про те, що ОСОБА_18 , діючи умисно, розуміючи свою фізичну перевагу перед ОСОБА_20 завдав два сконцентрованих удари в область голови потерпілої, які призвели до тяжких тілесних ушкоджень, хоча не бажав, але свідомо припускав такі наслідки.

При чому тяжкість таких наслідків у його свідомості не була конкретизована, тобто ОСОБА_18 діяв з невизначеним (неконкретизованим) і непрямим умислом.

Щодо спричинення смерті потерпілій ОСОБА_41 , то в діях ОСОБА_18 має місце необережна форма вини у вигляді злочинної недбалості. Обвинувачений не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді смерті ОСОБА_42 , хоча повинен був і міг їх передбачити.

Отже, суд, розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_18 обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України, знайшло своє підтвердження.

На думку суду, комплекс зібраних у справі доказів є належними та допустимими, оскільки відомостей, що вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною суду не надано.

Таким чином, оцінюючи в комплексі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_18 своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ч. 2 ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_18 міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, суд звертає увагу на ставлення обвинуваченого до вчиненого правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується формально позитивно, має на утриманні малолітню дитину.

З огляду на наведене, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_18 покарання, всебічно дослідивши відомості про особу винного не лише під час вчинення кримінального правопорушення, але й інші дані, які характеризують особу останнього, дотримуючись загальних засад призначення покарання, з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає правильним обрати ОСОБА_18 покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому, суд не вбачає підстав для призначення покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75, 76 КК України. Разом з тим, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_18 покарання не в максимальних межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Також, під час розгляду справи потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 подано до суду цивільний позов про стягнення із ОСОБА_18 на користь ОСОБА_13 12 800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та про стягнення із ОСОБА_18 на користь ОСОБА_14 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Розмір матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_13 обґрунтовує тим, що вказана сума пов`язана із похованням матері ОСОБА_20 , що підтверджується письмовими доказами доданими до позовної заяви.

Розмір моральної шкоди потерпілі обґрунтовують тим, що ОСОБА_13 є сином померлої ОСОБА_20 , а ОСОБА_14 є матір`ю померлої.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_18 , які призвели до настання смерті ОСОБА_20 заподіяли ОСОБА_13 моральні страждання та змінили уклад життя, а також викликають душевні переживання і страждання, особливо зважаючи на те, що потерпілий залишився сиротою. Матері померлої, ОСОБА_14 , що є особою похилого віку, внаслідок злочину, скоєного ОСОБА_18 , також завдано значної моральної шкоди, яка виразилась у емоційних і душевних стражданнях та хвилюваннях. Потерпіла постійно відчуває душевний біль, нервові переживання, стривоженість, дискомфорт, неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатністю в повній мірі зосередитись на основних питаннях життя, оскільки донька була помічником, підтримкою та опорою для потерпілої.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_18 заявлений цивільний позов визнав частково, а саме визнав цивільний позов в частині завданої матеріальної шкоди, пов`язаної з похованням ОСОБА_20 , та в частині завданої моральної шкоди в розмірі 50 000, 00 грн. на користь кожного з потерпілих.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ч. 1 ст.129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру цивільного позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так, згідно приписів ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що протиправні дії ОСОБА_18 , знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з негативними наслідками, які настали для потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , підстав для звільнення ОСОБА_18 від обов`язку по відшкодуванню заподіяних матеріальної та моральної шкоди, суд не вбачає, тому цивільний позов потерпілих підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речовими доказами слід розпорядитись в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 100, 128, 129, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_18 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін - у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_18 рахувати з моменту його затримання, тобто з 26 серпня 2021 року.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ), 12 800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ), 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_18 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 4082 грн. 26 коп.

Речові докази по справі: рушник із слідами крові, 2 сигаретні недопалки, 14 слідів папілярних узорів, скляна пляшка, об`ємом 0.5 л. - знищити.

Компакт диск «Verbatim, CD-R, 700 mb, 52-X, 80 min» сірого кольору на якому розміщений текстовий файл «03003.xlsx» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 - залишити за належністю ОСОБА_18 .

Мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 - повернути потерпілому ОСОБА_13 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1