Справа № 584/109/23
Провадження № 1-кп/584/106/23
В И Р О К

Іменем України

10.04.2023 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 04.01.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Путивль Сумської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2022 обвинувачений ОСОБА_5 перебував за місцем мешкання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 . Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, обвинувачений ОСОБА_5 під приводом здійснення дзвінка взяв мобільний телефон потерпілої ОСОБА_4 та знаючи пароль доступу за допомогою мобільного додатку "Monobank" здійснив оформлення кредитної картки на ім`я останньої з доступним кредитним лімітом 5000 грн.

Продовжуючи свій протиправний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами, 06.03.2022 в період часу з 12:34 год. по 14:17 год. та 07.03.2022 о 05:20 год. обвинувачений ОСОБА_5 знову під приводом телефонних дзвінків брав мобільний телефон потерпілої ОСОБА_4 , та з використанням мобільного додатку "Monobank" витратив грошові кошти з кредитної карти, оформленої на ім`я потерпілої ОСОБА_4 на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 4993 грн. 67 коп.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

24.01.2023 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні та вибачитись перед потерпілою.

Сторонами також узгоджено, що обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від призначеного покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю, приніс вибачення потерпілій та зазначив, що заподіяні потерпілій матеріальні збитки ним відшкодовано повністю, а також пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розумів і в даний час розуміє передбачені законом права, в тому числі й частиною 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження судом укладеної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України і просить затвердити угоду, укладену з потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що під час підписання угоди і в даний час їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення з обвинуваченим, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та вона приймає вибачення обвинуваченого, матеріальні збитки обвинуваченим їй відшкодовано повністю і просить затвердити цю угоду.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити укладену між потерпілим та обвинуваченим угоду про примирення від 24.01.2023 і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, суд дійшов наступних висновків.

В силу положень ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

В силу положень ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає себе винуватим за обвинуваченням у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке в силу положень ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє характер цього обвинувачення, свої процесуальні права, наслідки укладення і затвердження угоди.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфіковані правильно.

Умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, а обвинувачений достатньо сприяв у проведенні кримінального провадження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяного збитку.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує відповідальність обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

В силу вимог ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В силу вимог ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає характеру і тяжкості обвинувачення.

Дані про особу обвинуваченого - те, що він щиро розкаявся в скоєному, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, вчинення кримінального правопорушення не спричинило тяжких наслідків, свідчать про те, що узгоджене сторонами покарання може бути призначене цьому обвинуваченому та буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про примирення може бути затвердженою.

Керуючись ст.ст. 374, 468-469, 473-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 24.01.2023 між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000005 від 04.01.2023.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

У разі невиконання угоди про примирення вирок суду може бути скасованим за клопотанням потерпілого.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1