Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/129/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2023 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, студента 3-го курсу ДНЗ Кропивницького «ПТУ № 8», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 17 год. 53 хв. 24.02.2023 по 17 год. 53 хв. 24.04.2023 з визначенням застави у 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 536 800 грн.

інші учасники судового розгляду:

прокурор - ОСОБА_8 ,

захисник - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, ухвалити нову, якою застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт або особисте зобов`язання. Свої вимоги обґрунтовуєтим, що під час розгляду клопотання суд не врахував фактичні обставини, які мають значення для справи.Так, не обґрунтованими є доводи слідчого судді про те, що перебуваючи на свободі існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, вплив на свідків та інше, оскільки слідчим та прокурором таких доказів не надано. Крім того, в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_7 заперечив проти обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, посилаючись на те, що він ухилятися від розслідування та суду не збирається, бажає допомогти розслідуванню у встановленні істини у справі, та просив обрати менш суворий запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту. Також зазначає, що судом в повній мірі не враховано те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, а саме проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю та братом, позитивно характеризується за місцем проживання, студент 3-го курсу ДЗП ПТУ №8, де також характеризується позитивно, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Раніше не судимий.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, в особливо великих розмірах, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, про що 25.02.2023 року йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2023 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000587 в межах строку досудового розслідування, з 17.53 год. 24.02.2023 по 17.53 год. 24.04.2023 включно, з визначенням застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. При цьому, ОСОБА_10 , хоча і має молодий вік, є студентом навчального закладу, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, однак неодружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, особливо тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з торгівлею особливо небезпечним наркотичним засобом в особливо великих розмірах, дії підозрюваного визначаються як заздалегідь сплановані, обдумані, ретельно законспіровані. Крім того, сам підозрюваний ОСОБА_7 пояснив суду, що даною злочинною діяльністю займається більше 3-х місяців, не вперше розповсюджує наркотичну речовину та знав про летальні наслідки вживання особливо небезпечної психотропної речовини, відтак перебування під домашнім арештом не гарантує унеможливлення продовження ним злочинної діяльності та дозволить знищити не віднайдені речові докази. При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , його особу, матеріальний стан, розмір завданої шкоди, слідчий суддя прийшов до висновку щодо визначення застави у розмірі 536800 гривень, що є нижче суми застави ніж заявлено слідчим у клопотанні, однак відповідає 200 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані в повному обсязі.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Як убачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, посягає на суспільні інтереси, про що йому вручено повідомлення про підозру.

При цьому, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя перевірив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, про що зазначив в ухвалі.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника щодо недоведеності жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки оцінюючи ризики, заявлені та обґрунтовані у клопотанні слідчого, слідчий суддя встановив, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки останній вчинив особливо тяжкий злочин, санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до 12 років.

Тому, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Слідчий суддя, врахувавши дані щодо особи підозрюваного, та врахувавши ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, а вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає його триманню під вартою.

Більш того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні корисливого, особливо тяжкого кримінального правопорушення, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, на думку апеляційного суду, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є мотивованими.

Є не обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваногостосовно того, що останній має постійне місце проживання та родину, й не має на меті переховуватись від слідства, оскільки вказане, як слідує з матеріалів клопотання, не є стримуючим від вчинення протиправних дій фактором для підозрюваного, не свідчить про убезпечення від наявних ризиків, у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження злочинної діяльності ОСОБА_7 навіть у разі перебування під домашнім арештом чи особистому зобов`язані, оскільки, залишиться доступ до Інтернет мережі, тобто існує можливість в інший спосіб продовжувати злочинну діяльність, оскільки останній не має офіційного джерела доходу.

Інші посилання захисника були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого злочину, який посягає на суспільні інтереси проти власності, а також особу підозрюваного, та у відповідності до ст.182 КПК України правильно визначив підозрюваному як альтернативний запобіжний захід заставу у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним та буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія судді

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: