Справа №523/3821/23
Провадження №1-кп/523/1071/23
УХВАЛА

про призначення судового розгляду та

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

19 квітня 2023 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта від 24.02.2023 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні №0000180, внесеному до ЄРДР 03.02.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баштанка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, засудженого:

-30.04.2021 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309, ст.ст.75, 76 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, зі звільненням від відбування призначеного покарання строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.03.2023 року на розгляд Суворовського районного суду міста Одеси за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду передані означений обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою судді від 10.01.2023 року призначено підготовче судове засідання з розгляду означеного обвинувального акта.

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання представника потерпілого ТОВ «Копійка-Центр» ОСОБА_6 , яка належним чином повідомлялась про день, час й місце судового засідання, з огляду на що й з урахуванням позиції учасників провадження та з метою дотримання розумності строків розгляду, суд вирішив провести підготовче судове засідання поза участі зазначеного представника потерпілого.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні доповів про можливість призначення обвинувального акта й доданих до нього документів до судового розгляду та в порядку ст.315 КПК України звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, що мав місце в умовах воєнного стану, судовий розгляд ще не розпочатий та строк запобіжного заходу спливає, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення).

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , вислухавши захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невірним зазначенням стороною обвинувачення анкетних даних обвинуваченого та року вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має повернути прокурору обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Однак, як повідомив в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , наведені стороною захисту та зазначені в обвинувальному акті суперечності виправить в ході судового розгляду, а відтак вказані обставини за переконанням суду не уявляють достатніх підстав для повернення обвинувального акта прокуророві, внаслідок чого, клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення.

Наряду з викладеним, наданий до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 складений слідчим СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та погоджений прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , в цілому, відповідає вимогам КПК України та прокурором дотримані правила територіальної підсудності, а будь-яких інших клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду та з визначених у ч.2 ст.315 КПК України питань, учасниками провадження не заявлено.

До того ж, ч.3 ст.315 КПК України регламентовано, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 24.02.2023 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 24.04.2023 року.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, за яке законом визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований в Миколаївській області, але останній місцем реєстрації й постійним місцем проживання в Одеській області не забезпечений, офіційно неодружений та непрацевлаштований, суспільно-корисною працею на час затримання не займався, в межах іншого кримінального провадження, що також перебуває на розгляді у судді, протягом певного проміжку часу (з 26.07.2022 року) перебував у розшуку, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину проти власності, є засудженим та інкриміноване йому діяння мало місця в період іспитового строку за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 30.04.2021 року й в умовах воєнного стану та збройної агресії рф проти України.

Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до десяти років, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обрання останньому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, більш м`який запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованим вказаному обвинуваченому кримінальним правопорушенням, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та його наслідками.

Між тим, викладені у розглядуваному клопотанні доводи прокурора ОСОБА_3 щодо незастосування до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, - до уваги не приймається, адже за ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, за якою не визначення розміру застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, належить до права суду, а не до його обов`язків.

Зазначена позиція суду цілком узгоджується з рішенням ЄСПЛ у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року (п.63), за якою відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції, при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть у більш тяжких справах та при спробі обвинуваченого зникнути із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.

Разом із тим, згідно з ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічні позиції викладені у п.2 Розділу 3.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, характер, суспільну небезпечність і наслідки кримінально-протиправного діяння, зважаючи на характеризуючі особу обвинуваченого дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню в контексті приписів ст.ст.183, 315 цього ж Кодексу.

Одночасно, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами обвинуваченого ОСОБА_5 на особисту свободу, враховуючи положення ст.ст.8-9, ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованого обвинуваченому діяння, його майновий і сімейний стан та на наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне одночасно визначити альтернативний вид запобіжного заходу, - заставу в цьому кримінальному провадженні у розмірі, визначеному абзацом 3 ч.5 ст.182 означеного Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 314-315, 369-372, Главою 18 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору, - залишити без задоволення.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта від 24.02.2023 року та доданих до нього документів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у відкритому судовому засіданні на 28.04.2023 року о 12:30 годині, в залі №12 Суворовського районного суду міста Одеси, за участю: прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси, представника потерпілого ТОВ «Копійка-Центр» ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_4 та підсудного, а також свідків обвинувачення, забезпечення явки яких до судового засідання, в порядку ч.3 ст.23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 17.06.2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підсудним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, - у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень.

Роз`яснити підсудному ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на підсудного ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеського регіону без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити підсудному ОСОБА_5 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 17.06.2023 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала в частині застосування запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, а в іншій частині, - негайно після проголошення й апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1