УХВАЛА
Іменем України
02.12.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
подане старшим слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майором поліції ОСОБА_4 ,
погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
у кримінальному провадженні за №0002690 від 30.11.2022,
відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньо-технічною освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має; зі слів підозрюваного, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України,
в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
У клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що мешканець м. Житомира ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та, діючи з корисливих мотивів, з метою вчинення злочину проти власності, вчинив новий, умисний, повторний злочин за наступних обставин.
Так, 29.11.2022 у період часу з 14:00 по 16:00 годину ОСОБА_5 проходив повз будинок, що за адресою: АДРЕСА_2 . В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, де проживає ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, перебуваючи біля входу до квартири АДРЕСА_3 , що за вищевказаною адресою, за допомогою мускульної сили, шляхом віджиму вхідних дверей, таємно проник до приміщення квартири. Знаходячись в приміщенні квартири ОСОБА_5 , повторно, умисно таємно викрав чуже майно, а саме мікрохвильову піч «Panasonic», вартістю 1000 грн, мультиварку «GRUNHELM», вартістю 950 грн, шуруповерт «Дніпро-М», вартістю 1500 грн, набір зі свердлами, вартістю 500 грн та гроші у сумі 2500 грн. В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі з метою доведення злочинного умислу до кінця, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 6 450 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім того, 30.11.2022, близько 12 години 15 хвилин, ОСОБА_5 проходив повз будинок, що за адресою: АДРЕСА_2 . У цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення у житло, а саме: в квартиру АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, що належить ОСОБА_7 , всупереч вимог статті 30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника чи законного користувача, достеменно знаючи, що ОСОБА_7 відсутня в квартирі, ОСОБА_5 , враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та залишаються таємними, підійшов до вхідних дверей зазначеної квартири АДРЕСА_3 . Знаходячись у вказаному місці, за допомогою мускульної сили, шляхом віджиму вхідних дверей, відкрив вказані вхідні двері та незаконно проник до зазначеної квартири у такий спосіб. Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в приміщенні зазначеної квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , оглянувши приміщення квартири та не заподіявши жодної матеріальної шкоди, був затриманий. Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у незаконному проникненні до житла тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
30.11.2022 о 12 годині 19 хвилин, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_5 затримано та цього ж дня о 20 год 45 хв ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України.
Обґрунтованість підозри сторона обвинувачення доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 від 29.11.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.11.2022; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.11.2022; протоколом огляду місця події від 30.11.2022, в ході якого вилучено мікрохвильову піч у гр-ки ОСОБА_8 ; протоколом впізнання особи по фотокарткам від 01.12.2022, в ході якого гр-ка ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка продала їй мікрохвильову піч; протоколом впізнання особи по фотокарткам від 01.12.2022, в ході якого гр-н ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка продала йому мультиварку; протоколом огляду відео від 01.12.2022, де камери відеоспостереження зафіксували особу, яка за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_5 , несла мультиварку; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.12.2022; іншими матеріали у їх сукупності.
Крім викладеного, у клопотанні слідчим вказано про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Ризики мотивовані тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Так, ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім того, органом досудового розслідування не встановлено ознак проживання за адресою вказаною ОСОБА_5 . Сторона обвинувачення припускає, що ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі доведення його винуватості в суді та постановлення обвинувального вироку суду останньому може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі. У свою чергу, усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі свідчить, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.
Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі та вчинив нове кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри.
Окрім цього, ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати підозрюваного від вчинення нових кримінальних правопорушень. Більше того, характер та послідовність вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , у поєднанні з попередніми притягненнями до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є способом отримання джерел доходів для прожиття підозрюваного.
За віком ОСОБА_5 не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не одружений, не навчається, не працює, забезпечує свої соціально-побутові потреби за рахунок вчинення корисливих умисних злочинів.
На підставі вищевикладеного, слідчий вказує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Прокурор додатково пояснив, що підозрюваний раніше судимий, з місць позбавлення волі звільнився влітку цього року, однак на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин. Органом досудового розслідування не встановлено, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання та постійне місце проживання. Прокурор вказує на обґрунтованість обставин, які свідчать про наявність ризиків, про які зазначено у клопотанні.
Слідчий додатково пояснив, що, на його думку, відсутність офіційних джерел доходів може спонукати підозрюваного до вчинення нових корисливих злочинів, а також зважаючи на соціальний статус підозрюваного, просив обрати запобіжний захід у вигляд тримання під вартою. Також вказав, що підозрюваний не має місця проживання, адреса реєстрації місця проживання підозрюваного встановлена з його слів.
Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що він не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працює. Раніше проживав у м. Львові у хостелах, в реабілітаційному центрі «Нове покоління» при церкві та в реабілітаційному центрі «Победа» в м. Житомирі. Зареєстрований за адресою: м. Житомир, вул. Радивилівська, 26, але там не проживає 5 років, бо був ув`язнений, житло за зазначеною адресою вважати місцем його постійного проживання не можна. Раніше судимий вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 24.05.2018. Вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав та вказав, що готовий до співпраці з органом досудового розслідування. Проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки хотів би пройти реабілітацію в центрі при церкві.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила. Вказала, що органом досудового розслідування не доведений ризик переховування підозрюваним від органу досудового розслідування, оскільки останній у розшуку не перебував, вину у вчиненні злочину визнав, готовий до співпраці з органом досудового розслідування та згодний на проведення слідчих дій. Підозрюваний нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, проходи реабілітацію у церкві у м. Львові, хоті в би повернутися туди, оскільки там має, де проживати, та неофіційну роботу. Просила обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту за адресою реабілітаційного центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », при цьому, підтвердила, що будь-яких доказів щодо перебування підозрюваного у зазначеному центрі та можливості його проживання там, немає. Так само відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання підозрюваного. У разі, якщо суд дійде висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати альтернативний запобіжний захід у вигляд застави. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Встановлено, що в СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002690 від 30.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України.
30.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 від 29.11.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.11.2022; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.11.2022; протоколом огляду місця події від 30.11.2022, в ході якого вилучено мікрохвильову піч у гр-ки ОСОБА_8 ; протоколом впізнання особи по фотокарткам від 01.12.2022, в ході якого гр-ка ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка продала їй мікрохвильову піч; протоколом впізнання особи по фотокарткам від 01.12.2022, в ході якого гр-н ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка продала йому мультиварку; протоколом огляду відео від 01.12.2022, де камери відеоспостереження зафіксували особу, яка за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_5 , несла мультиварку; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.12.2022.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, тобто у вчиненні злочину, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 5 до 8 років (ч. 4 ст. 185 КК України) та у незаконному проникненні до житла чи до іншого володіння особи, що карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років (ч. 1 ст. 162 КК України).
На переконання слідчого судді, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.
Так, ОСОБА_11 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє відповідно до вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 24.05.2018, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин. Крім того, усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність постійного місця проживання, дає обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.
Вищенаведене, а також те, що підозрюваний немає офіційних джерел доходів, переконує слідчого суддю у існуванні ризику вчинення ОСОБА_5 іншого злочину.
Щодо клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя зазначає наступне.
Частиною 1 статті 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Положеннями частини 1-4 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду клопотання обставини щодо особи підозрюваного та щодо обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому, згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_11 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, суд враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).
При визначенні розміру застави суд враховує приписи п.2 ч.5 ст.182 КПК України, майновий стан підозрюваного, який не має офіційного заробітку, спосіб життя, інші встановлені відомості про підозрюваного та наявні ризики за ст.177 КПК України, суд вважає достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим КПК України, встановлення розміру застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень).
За таких обставин, оцінивши ризики, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими у повному обсязі та зважаючи на викладене вище, підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - відмовити.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.01.2023 включно.
Строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 27.01.2023 включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м.Житомира.
Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, за їх наявності.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали о 16-30 год 07.12.2022.
Слідчий суддя ОСОБА_1