ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 лютого 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 лютого 2023 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівців, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 грудня 2022 року за ст. 69, ч. 3 ст.307 КК України до позбавлення волі на строк три роки без конфіскації майна, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу районного суду скасувати і прийняти рішення, яким застосувати до нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд при розгляді його клопотання не в повній мірі врахував всі обставини справи. Зокрема, судом не було враховано, що на його утриманні перебувають його мати ОСОБА_7 , яка є пенсійного віку та неповнолітні онуки.

Стверджував, що на даний час він досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст. 81 КК України, і заслуговує на умовно- дострокове звільнення від відбування покарання.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_5 , який вважав рішення районного суду законним і тому просив його залишити без змін, а апеляційну скаргу

ЄУНСС: 725/5660/20 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-кп/822/108/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія: в порядку КПК України

засудженого, як необґрунтовану, без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали судового провадження, особову справу засудженого та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Як встановлено матеріалами судового провадження та ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 грудня 2022 року за ст. 69, ч. 3 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк три роки без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання засудженому у виді позбавлення волі обчислено з 16.06.2020 року.

Згідно з даними судового провадження, засуджений на час подання до суду клопотання відбув 2 роки 7 місяців 21 день, тобто строку покарання.

Аналізуючи матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та своєю поведінкою і виконанням обов`язків в період відбування покарання не довів наявності підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Так, судом першої інстанції вірно враховано, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, характеризується по місцю відбування покарання посередньо.

Крім того, ОСОБА_6 за весь період відбування покарання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання. Жодного разу не заохочувався.

По прибуттю до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» та по даний час до суспільно-корисної праці не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався.

По відношенню до персоналу установи стриманий.

З іншими засудженими вживається не завжди, за участь в конфліктній ситуації притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Представник ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» в судовому засіданні першої інстанції заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, обґрунтовуючи свою позицію тим, що за час відбування покарання ОСОБА_6 не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст. 81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, не заслуговує.

Аналогічну позицію підтримав у судовому засіданні апеляційного суду і прокурор, який також заперечував проти задоволення клопотання.

Посилання апелянта про передування на його утриманні матері похилого віку та неповнолітніх онуків, на переконання колегії суддів, не є тими підставами, які свідчать про необхідність звільнення останнього умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

Більше того, засуджений не міг би забезпечувати чи утримувати вказаних осіб в законний спосіб, оскільки не працює.

Інших доказів, які б свідчили про те, що засуджений став на шлях виправлення в матеріалах справи немає, не надано таких доказів і під час апеляційного перегляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що як поведінка засудженого, його ставлення до праці, так і інші критерії оцінки ступеню виправлення засудженого жодним чином не свідчать про те, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, та що є законні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування останнім покарання.

Отже, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги засудженого, судова колегія не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 лютого 2023 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

___________ ______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3