КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ПАТ «Укрнафта» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт, із забороною відчуження, розпорядження та передавання будь-яким фізичним або юридичним особам на майно скраплений газ, а саме:

-239,93 т скрапленого газу марки СПБТ виробництва ПАТ «Укрнафта», що був предметом за укладеним 27.04.2022 між ТОВ «Трансоілгаз» (44404415) та ПАТ «Укрнафта» (00135390) договором №АК100Д/1-2-СГ купівлі продажу скрапленого газу;
-958,18 т газу нафтового скрапленого марки А виробництва ПАТ «Укрнафта», що був предметом за укладеним 27.04.2022 між ТОВ «Трансоілгаз» (44404415) та ПАТ «Укрнафта» (00135390) договором №АК100Д/4-2-СГ купівлі продажу скрапленого газу;

354,91 т газу нафтового скрапленого марки А виробництва ПАТ «Укрнафта», що був предметом за укладеним 27.04.2022 між ТОВ «Трансоілгаз» (44404415) та ПАТ «Укрнафта» (00135390) договором №АК100Д/5-2-СГ купівлі продажу скрапленого газу.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання відмовити.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі відсутнє посилання на конкретні відомості, які вказують відповідність зазначеного майна критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України, самого ж посилання на винесення слідчим постанови про визнання майна речовим доказом для накладення на майно арешту, як вважає апелянт, недостатньо. Сам по собі нафтовий скраплений газ, у т.ч. вироблений ПАТ «Укрнафта», не може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Так саме це майно не підлягає спеціальній конфіскації, санкція ч. 2 ст. 364 КК України не передбачає конфіскації майна, цивільний позов у кримінальному провадженні також не заявлений, а відтак відсутні правові підстави для арешту майна.

Щодо строку на оскарження, то, як вказує апелянт, копія оскаржуваного рішення була отримана 10.08.2022 року, тому строк на оскарження закінчувався 15.08.2022 року.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а відтак необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000235 від 03.05.2022 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що службові особи ПАТ «Укрнафта» за попередньою змовою з службовими особами Універсальної Товарної біржі «Контрактовий дім УМВБ» та Міністерства енергетики України, всупереч положенням Законів України «Про товарну біржу», «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 570 «Про організацію та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу», у період з 01.07.2021 по 20.05.2022, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, всупереч інтересів служби, організовано проведення низки аукціонів з продажу скрапленого газу за заниженими цінами на Універсальній Товарній біржі «Контрактовий дім УМВБ», яка здійснює операції, пов`язані з безпосереднім провадженням професійної діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках, для здійснення якої (яких) необхідна наявність відповідної ліцензії, без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності в межах такої професійної діяльності, при цьому використовуючи у назві слова «товарна біржа», за наслідками таких дій ПАТ «Укрнафта» спричинено тяжкі наслідки.
Постановою слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 18 травня 2022 року, з урахуванням постанови від 01.06.2022 року, майно вказане в клопотанні визнано в кримінальному провадженні №0000235 від 03.05.2022 року речовими доказами.

09.08.2022 року прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотання про накладення арешту на майно скраплений газ, а саме:

-239,93 т скрапленого газу марки СПБТ виробництва ПАТ «Укрнафта», що був предметом за укладеним 27.04.2022 між ТОВ «Трансоілгаз» (44404415) та ПАТ «Укрнафта» (00135390) договором №АК100Д/1-2-СГ купівлі продажу скрапленого газу;
-958,18 т газу нафтового скрапленого марки А виробництва ПАТ «Укрнафта», що був предметом за укладеним 27.04.2022 між ТОВ «Трансоілгаз» (44404415) та ПАТ «Укрнафта» (00135390) договором №АК100Д/4-2-СГ купівлі продажу скрапленого газу;

354,91 т газу нафтового скрапленого марки А виробництва ПАТ «Укрнафта», що був предметом за укладеним 27.04.2022 між ТОВ «Трансоілгаз» (44404415) та ПАТ «Укрнафта» (00135390) договором №АК100Д/5-2-СГ купівлі продажу скрапленого газу, із забороною будь-яким чином відчужувати, розпоряджатись, передавати будь-яким чином фізичним або юридичним особам вказане майно, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року клопотання прокурора задоволено.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, як правильно зазначив слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, в наданих матеріалах містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, і що вказаний скраплений газ у зазначених об`ємах є матеріальним об`єктом, який містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна виправдовує такий ступінь втручання у права.
При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що нафтовий скраплений газ, у т.ч. вироблений ПАТ «Укрнафта» не може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КПК України є недоведеними та спростовуються викладеними вище обставинами.
Задовольняючи дане клопотання cторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000235 від 03.05.2022 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, відтак доводи апеляційної скарги, відповідно до яких представник власника майна вважає неможливим накладення арешту на майно, зокрема, у зв`язку з тим, що санкція ч. 2 ст. 364 КК України не передбачає додаткової міри покарання у виді конфіскації майна, а також за відсутності заявленого в рамках кримінального провадження цивільного позову, є, на думку колегії суддів, необґрунтованими та не можуть слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Посилання представника власника майна на невідповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, як вважає суд апеляційної інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки, як зазначалось вище, зазначене майно скраплений газ, в повній мірі відповідає ознакам речового доказу, а відтак наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України для накладення арешту на це майно.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні №0000235 від 03.05.2022 року, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт, із забороною відчуження, розпорядження та передавання будь-яким фізичним або юридичним особам майна скраплений газ, а саме:

-239,93 т скрапленого газу марки СПБТ виробництва ПАТ «Укрнафта», що був предметом за укладеним 27.04.2022 між ТОВ «Трансоілгаз» (44404415) та ПАТ «Укрнафта» (00135390) договором №АК100Д/1-2-СГ купівлі продажу скрапленого газу;
-958,18 т газу нафтового скрапленого марки А виробництва ПАТ «Укрнафта», що був предметом за укладеним 27.04.2022 між ТОВ «Трансоілгаз» (44404415) та ПАТ «Укрнафта» (00135390) договором №АК100Д/4-2-СГ купівлі продажу скрапленого газу;
354,91 т газу нафтового скрапленого марки А виробництва ПАТ «Укрнафта», що був предметом за укладеним 27.04.2022 між ТОВ «Трансоілгаз» (44404415) та ПАТ «Укрнафта» (00135390) договором №АК100Д/5-2-СГ купівлі продажу скрапленого газу, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ПАТ «Укрнафта» адвоката ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3304/2022 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1