Справа № 299/1725/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/13/22 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2021.

Цією ухвалою кримінальне провадження, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонерки, розлученої, несудимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2018 близько 12 год 40 хв ОСОБА_6 , знаходячись в стоматологічному кабінеті, що розташований в будинку АДРЕСА_2 та, перебуваючи в довготривалих неприязних відносинах з ОСОБА_10 , затіяла з останньою сварку, під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , безпричинно схопила потерпілу за одяг та заподіяла декілька ударів кулаком в область грудей, виражаючись на її адресу нецензурною лайкою, з погрозами в подальшому застосувати фізичне насильство. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця шкірних покривів у ділянці молочної залози зліва, синця шкірних покривів лівого плеча в середній третині по внутрішній поверхні, садна подряпин шкірних покривів в ділянці грудей, які згідно п. 2.3.2 «б» Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, та підтверджуються висновком судово-медичного експерта № 72 від 04.06.2018.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 ККК України 29.10.2018, а тому строк досудового розслідування закінчився ще 29.12.2018, при цьому судом констатовано, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє будь-яке

-2-

документальне підтвердження того, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 29.10.2018 скасовано, а їй вручене нове повідомлення про підозру від 11.01.2019. В подальшому, 15.03.2019 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 11.01.2019, а отже, з моменту повідомлення ОСОБА_6 про підозру 29.10.2018, не враховуючи термін зупинення досудового розслідування в даному провадженні та оголошення ОСОБА_6 в розшук з 11.01.2019 по 15.03.2019, а також визначений судом строк ознайомлення з матеріалами в період часу з 30.05.2019 по 18 год 07.06.2019, пройшло 199 (сто дев`яносто дев`ять) днів, а саме 06 (шість) місяців 16 (шістнадцять) днів, що перевищує двохмісячний строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України. Таким чином, на думку суду, після складання та затвердження обвинувального акту, тобто після 27.07.2020, строк досудового розслідування згідно матеріалів кримінального провадження, за умови не врахування вищевказаних періодів, було перевищено на 04 (чотири) місяці 16 (шістнадцять) днів, і такий в установленому порядку не продовжувався.

В апеляційній скарзі прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального правопорушення та істотні суперечності, просить ухвалу суду від 02.12.2021 скасувати та призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 до нового розгляду в суді першої інстанції. Вважає, що документом, який підтверджує закінчення досудового розслідування у строк, передбачений ст. 219 КПК України, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 344/6630/17 від 17.02.2021, де визначено поняття «завершення» як проміжного етапу досудового розслідування, є витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 було закінчено 25.04.2019, однак через неявку обвинуваченої для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, обвинувальний акт було скеровано до суду тільки 26.07.2019. У подальшому ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.03.2021 обвинувальний акт було повернуто прокурору для приведення у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», відповідно підпункту 5 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень. Цього ж дня, керівником прокуратури змінено порядок досудового розслідування у кримінальному провадженні та визначено підслідність за сектором дізнання Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області. За наслідками додаткового досудового розслідування 23.03.2021 обвинувальний акт скеровано до Виноградівського районного суду Закарпатської області в порядку ст. 291 КПК України. Окрім того, вважає, що в даному кримінальному провадженні суд першої інстанції не вправі був застосовувати положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки відомості про кримінальне правопорушення внесені 15.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто до введення в дію змін, передбачених Законом України № 2147-VІІІ від 03.10.2017.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, обвинуваченої, потерпілої, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін,

-3-

колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Судове рішення згідно ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Аналіз положень п. 2 ч. 3 ст. 314 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України дає підстави стверджувати про те, що необхідність закриття кримінального провадження законодавець пов`язує виключно з фактом закінчення строку досудового розслідування.

Разом з тим, положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду, зокрема обвинувального акта.

Статтею 283 КПК України встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або з вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові стадії: початок визначається внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акту, тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є саме його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.02.2021 (справа № 344/6630/17).

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

В силу ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування з дня повідомлення особі про підозру повинно бути закінчене: протягом 72 годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку,

-4-

передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; протягом 20 діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Водночас, у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

З оскаржуваного рішення вбачається, що суд закриваючи кримінальне провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, послався на те, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 29.10.2018, тому строк досудового розслідування закінчився ще 29.12.2018. В подальшому, 15.03.2019 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 11.01.2019, а отже, з моменту повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 29.10.2018, не враховуючи термін зупинення досудового розслідування в даному провадженні та оголошення ОСОБА_6 в розшук з 11.01.2019 по 15.03.2019, а також визначений судом строк ознайомлення з матеріалами справи в період часу з 30.05.2019 по 07.06.2019, пройшло 199 (сто дев`яносто дев`ять) днів, а саме 06(шість) місяці 16 (шістнадцять) днів, що перевищує двохмісячний строк досудового розслідування, встановлений ст. 219 КПК України.

Між тим, з таким рішенням суду погодитися не можна, оскільки судом належним чином не було враховано положення ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України, та не встановлено початок перебігу строку досудового розслідування та якими нормами, в цьому випадку потрібно керуватися, що впливає на вирішення питання про закриття кримінального провадження, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_6 вперше було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - 29.10.2018.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.03.2021 обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 було повернуто прокурору для приведення у відповідність до вимог глави 25 КПК України.

На виконання вказаних вимог закону, прокурором після повернення обвинувального акту, 15.03.2021 ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні вже кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Разом з тим, за приписами Закону № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020, у кримінальних провадженнях про злочини, визначені за Законом як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене ч. 2 ст. 283 КПК України, досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 цього Кодексу, тим органом, що здійснював досудове розслідування. Таким особам протягом 72 годин слідчим повідомляється про підозру у вчиненні кримінального проступку. У цих випадках строки досудового розслідування обчислюються відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України з моменту повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку.

-5-

За цих обставин вважати строк досудового розслідування закінченим з наведених судом мотивів неможливо, як і дійти беззаперечного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, оскільки фактично такий строк залишився невстановленим.

Водночас, усунути наведені протиріччя під час апеляційного розгляду колегія суддів позбавлена можливості, з огляду на межі апеляційного розгляду, якими, в силу вимог ст. 404 КПК України, пов`язаний суд апеляційної інстанції.

Отже, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції належним чином не перевірив всі обставини, які дають підстави для встановлення моменту закінчення строку досудового розслідування у цьому провадженні та дійшов передчасних висновків про необхідність закриття кримінального провадження із зазначених в ухвалі мотивів.

Вищевказані порушення, допущені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та при постановленні судового рішення, позбавили суд першої інстанції повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, та прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, і не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення є такими, які відповідно до ст. 412, 415 КПК України тягнуть скасування судового рішення з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають до задоволення.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального процесуального закону, повно й всебічно дослідити приєднані до обвинувального акту докази та дати їм належну оцінку, - прийняти законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

З огляду на вищенаведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2021 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозрускасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді