Справа № 159/2407/22
Провадження № 1-кп/159/108/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 від 25.01.2022 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Журавлине Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 25 січня 2022 року близько 07 год. 45 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Touran» р.н. НОМЕР_1 , неправильно оцінивши дорожню ситуацію, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій і легковажно розраховуючи на їх запобігання, під час руху вказаним транспортним засобом в напрямку м.Ковель Волинської області, на ділянці 68 км автодороги М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче», що поблизу населеного пункту с.Дубове Ковельського району, проявив необачність, не врахував дорожню обстановку на даній ділянці дороги та не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив виїзд вище вказаним автомобілем на зустрічну смугу руху де в подальшому відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen LT 28» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу марки «Volkswagen LT 28» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичного експерта №44 від 28 лютого 2022 року отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої травми живота, травматичного розриву чепця з розвитком гемоперитонеуму, забою лівої половини грудної клітки і органів, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3. л, о. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу марки «Volkswagen LT 28» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичного експерта №46 від 01 березня 2022 року отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритого перелому правої кульшової западини без зміщення, закритого перелому нижньої правої променевої кістки шиловидного відростка правої ліктьової кістки без зміщення, закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, множинних забійних ран обличчя, забій м`яких тканин пери орбітальних областей, контузії правого ока середнього ступеня забою грудної клітки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, згідно пункту 2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, знаходиться грубе порушення водієм автомобіля «Volkswagen Touran» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Так, у відповідності до вимог п.п. 2.3 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

У відповідності до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам.

У відповідності до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору у установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю та в скоєному щиро розкаюється.

Підтвердив, що дійсно 25 січня 2022 року, біля 08 год. ранку на власному автомобілі слідував в м.Ковель де працював по автодорозі поза населеним пунктом в районі села Дубове Ковельського району зі швидкістю, що не перевищувала допустимої. Дорожньо-транспортна пригода сталася на зустрічній смузі по ходу його руху, однак з яких причин він не знає, так як отримав значні тілесні ушкодження.

Крім визнання своєї вини винуватість обвинуваченого доводиться також і іншими доказами по справі.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що 25.01.2022, разом з дружиною на власному автомобілі слідував по дорозі «Ковель-Доманове» в напрямку смт.Стара Вижівка Волинської області зі швидкістю 40-50 км./год, так, як були складні погодні умови (ожеледиця, снігопад). На його думку, обвинувачений здійснював обгін інших транспортних засобів, а тому виїхав на його смугу руху безпосередньо перед його автомобілем та допустив зіткнення з ним (лоб в лоб). Внаслідок ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження, а його автомобіль фактично було знищено, через значні механічні пошкодження.

Потерпіла ОСОБА_6 також показала, що обвинувачений на своєму автомобілі виїхав на їх смугу руху в безпосередній близькості від автомобіля в якому вони слідували з чоловіком. Внаслідок ДТП вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Крім зазначених вище показань, винуватість обвинуваченого доводиться такими доказами.

Витягом з ЄРДР підтверджено початок досудового слідства 25.01.2022 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

25.03.2022 постановою слідчого правова кваліфікація була змінена на ч.2 ст.286 КК України та внесено відповідні відомості до ЄРДР.

У відповідності до протоколу огляду місця події встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 25.01.2022 на автодорозі М19 сполученням Доманове-Ковель, поблизу села Дубове Ковельського району. Дорожнє покриття вкрито невеликим шаром снігу. В ході огляду встановлено, що ДТП сталося на зустрічній смузі руху в напрямку м.Ковель, тобто на смузі руху потерпілого ОСОБА_7 .

За висновком судової інженерно транспортної експертизи зіткнення автомобілів відбулося на правій смузі руху автодороги М19 сполученням Доманове-Ковель-Чернівці-Теребляче в напрямку м.Ковель.

В ході проведення судово-медичної експертизи потерпілих встановлено, що в результаті ДТП потерпіла ОСОБА_6 отримала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, а потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії - тяжких за ознакою небезпеки для життя.

Про тверезий стан обох водіїв свідчить довідка Ковельського МТМО за підписом Генерального директора від 15.02.2022.

Таким чином, на підставі аналізу зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та вірність кваліфікації дій останнього на досудовому слідстві за вказаним законом.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного та всі обставини по справі

Обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить, а до пом`якшуючих відносить: визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, те що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, добровільне часткове відшкодування потерпілим завданої шкоди.

Визначаючи міру покарання, суд бере до уваги також майновий та сімейний стан обвинуваченого, тривалість його лікування та необхідність продовження такого лікування внаслідок отриманих травм, його винятково позитивні характеристики за місцем роботи і проживання, позицію потерпілих про призначення покарання не поєднаного з реальним його відбуттям.

Враховуючи наведене, суд приходить до однозначного висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Суд, вважає за можливе, не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з наведених вище підстав, а також враховуючи ту обставину, як зазначив обвинувачений, що керування транспортним засобом є його фактично єдиним засобом для отримання доходу, і це даватиме можливість йому в подальшому відшкодовувати завдану шкоду потерпілим.

Цивільний позов заявлений прокурором в особі Фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради про відшкодування шкоди державі на суму 10704,61 грн., які були затрачені на лікування ОСОБА_7 , який перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ЦРЛ Ковельського МТМО з 25.01.2022 по 02.02.2022 та 10475,75 грн., які були затрачені на лікування ОСОБА_6 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні ЦРЛ Ковельського МТМО з 25.01.2022 по 02.02.2022 - підлягає задоволенню повністю.

Як передбачено ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищені меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» та п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи із кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості витрат на його лікування.

Відповідно до довідок медичних установ на лікування потерпілих було затрачено 21180,33 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого.

Потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заявлено цивільні позови про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_7 зазначив, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно висновку судо-медичного експерта №44 від 28 лютого 2022 року. Протягом перебування на лікуванні потерпілий витратив значні кошти на обстеження і ліки, а саме 2514,50 грн. Також, значні ушкодження отримав автомобіль марки «Volkswagen LT 28» н.з. НОМЕР_2 , що належить потерпілому. Відповідно потерпілим 24.06.2022 укладено договір про надання експертиних послуг з визначення матеріального збитку в сумі 4000 грн. Крім того, понесені витрати на транспортування евакуатором транспортного засобу з місця ДТП до спеціального майданчика для зберігання, в розмірі 1500 грн., а також витрати на вивезення автомобіля з спеціального майданчика в сумі 1500 грн., загальна сума матеріальної шкоди складає 11514,50 грн.

В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий переніс значний фізичний біль, переживав емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя, оскільки від отриманої травми під час ДТП відбувся розрив чепця та відкрився внутрішній крововилив, а тому в наслідок психологічних та моральних страждань прохає стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 150000 грн.

В ході судового розгляду після страхового відшкодування та частково добровільного відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_7 , останнім було уточнено позовні вимоги і в кінцевому результаті, він прохав стягнути з обвинуваченого на його користь 22000 грн. - різницю у вартості пошкодженого автомобіля, 3000 грн. - витрат на його евакуацію, 2000 грн. - посилене харчування, 4000 грн. - витрати за проведення товарознавчої експертизи, 5000 грн.- витрати пов`язані з правничою допомогою, а також моральну шкоду в сумі 100000 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 в обґрунтування заявленого цивільного позову про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн. та матеріальної шкоди в сумі - 11919 грн., зазначила, що у результаті дорожньо-транспорної пригоди вона отримала тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступення тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, згідно висновку судово-медичного експерта №46 від 01 березня 2022 року. Протягом перебування на лікуванні потерпіла витратила значні кошти на обстеження, ліки та мед засоби, а саме 2676 грн. Також, у результаті дорожньо-транспорної пригоди товар, який належав потерпілій та перевозився в автомобілі, отримав значні пошкодження, розсипався та забруднився, внаслідок чого втратив свої властивості та став непридатним для продажу, на загальну суму 7243 грн. Крім того, потерпіла перенесла значний фізичний біль, переживала емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя, а тому в наслідок психологічних та моральних страждань прохає стягнути з обвинуваченого 100000 грн.

В ході судового розгляду після часткового відшкодування заподіяної шкоди обвинуваченим, потерпіла ОСОБА_6 уточнила заявлені позовні вимоги та просила стягнути додатково з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Вивчивши позовні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , надані докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Верховним судом України в п.9 Постанов Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернуто увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Задовольняючи уточнений позов потерпілих по відшкодуванню моральної шкоди, судом враховується наведені вище обставини, тяжкість заподіяних тілесних ушкоджень, тривалість лікування в медичній установі, глибину моральних та психічних страждань потерпілих, вимушеність зміни у способі звичайного способу життя на тривалий період, наслідки перенесених травм.

З врахуванням наведеного, суд вважає заявлену суму у 100000 грн. і 50000 грн. моральної шкоди спів мірною, виваженою та справедливою.

Щодо часткового задоволення інших вимог потерпілого ОСОБА_7 по відшкодуванню майнової шкоди, то суд виходить з наступного.

В ході судового розгляду справи судом залучено до справи в якості співвідповідача страхову компанію «Українська транспортна страхова компанія», якою проведено оплату різниці вартості автомобіля потерпілого до і після дорожньо-транспортної пригоди, що становить120889,87 грн. (143227,80 грн. - вартість автомобіля до ДТП; 20873,93 - вартість автомобіля після ДТП; 1500 грн. - франшиза, передбачена полісом). Відшкодовано частково підтверджено документально витрати на діагностику, придбання лікарських препаратів в сумі 3865,40 грн., а також моральну шкоду потерпілим в сумі 5% страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю потерпілих.

Задовольняючи позов частково, суд враховує суму страхового відшкодування, повернення автомобіля потерпілому, який має залишкову вартість 20837,93 грн., а також відсутність обґрунтованого висновку спеціаліста про необхідність додаткового харчування потерпілих від злочину.

З цих підстав, суд вважає підставним і обґрунтованим стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 завдану майнову шкоду на загальну суму 12000 (дванадцять тисяч) гривень, що складається з витрат на евакуацію пошкодженого транспортного засобу 3000 (три тисячі) гривень, витрат за проведення товарознавчої експертизи 4000 (чотири тисячі) гривень, витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги 5000 (п`ять тисяч) гривень.

А в користь ОСОБА_6 стягнути з ОСОБА_4 витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, а також моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судових інженерно транспортних експертиз в сумі 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради 21180 (двадцять одну тисячу сто вісімдесят) гривень 33 (тридцять три) копійки затрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Цивільні позова потерпілих задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 завдану майнову шкоду на загальну суму 12000 (дванадцять тисяч) гривень, що складається з витрат на евакуацію пошкодженого транспортного засобу 3000 (три тисячі) гривень, витрат за проведення товарознавчої експертизи 4000 (чотири тисячі) гривень, витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 заподіяну моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, а також моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Речові докази у справі, а саме: транспортний засіб «Фольксваген» р.н.з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_9 від 14.02.2022 - скасувати та повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потрпілим та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1