490/800/23 15.02.2023
н/п 1-кс/490/1285/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/800/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №000020, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся з клопотанням прокурор Бериславської окружної прокуратури Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене 01.02.2023 року майно, а саме: полімерний пакет з речовиною рослинного походження.

На обгрунтування клопотання вказано, що сектором дізнання ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №0000069 від 23.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2023 року о 15:59 год. до Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що 01.02.2023 року о 15:57 год. біля будинку АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_4 повідомив про наявність в нього наркотичних засобів.

01.02.2023 року в ході огляду місця події біля домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4 добровільно видав полімерний пакет, в якому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору. Вказаний полімерний пакет було вилучено та поміщено до сейф-пакету WAR 1608463/

На обґрунтування клопотання вказано, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, через що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно зберегло на собі сліди злочину та відповідає критеріям ст.98 КПК України, задля проведення необхідних експертиз необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2, абз.2 ч 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні про накладення арешту на майно прокурор вказав, що в даному випадку вищевказане майно слід вважати речовим доказом по кримінальному провадженню у зв`язку з чим, для запобігання можливості його приховування, а також у зв`язку із необхідністю проведення експертизи, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Однак, прокурором не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення.

Обіг наркотичних засобів та психотропних речовин є забороненим,а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу та не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Тобто, у цих речей немає конкретного власника майна, який міг би вчинити дії, для запобігання яких прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на це майно.

У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора про накладення арешту на майно, є безпідставним та невмотивованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №000020 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1