Справа № 559/515/21
Провадження № 1-кп/559/38/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000020 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сатиїв, Дубенського району, Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 10 січня 2021 року, близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в с. Жорнів, по вул. Центральній, Дубенського району Рівненської області, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в ділянку скроні, після чого став шарпати останнього за верхній одяг, та в результаті чого вони обоє упали на землю. В подальшому, ОСОБА_3 кулаками правої та лівої рук, хаотично, наніс близько 3 ударів по всій ділянці поверхні голови ОСОБА_7 внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді в потиличній ділянці зліва, лівій скроні, вилиці припухлість; на н/губі зліва зі сторони слизової синець, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 25/20 від 27 січня 2021 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному проступку визнав повністю та пояснив, що 10 січня 2021 року він разом із своїми друзями, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 приїхали автомобілем в с. Жорнів, Дубенського району, Рівненської області. Близько 20 год. 00 хв. вони зупинились поблизу церкви та стояли не виходячи із машини. В цей момент до них підійшли ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та почали безпідставно до них чиплятися, відкривати та виривати двері в машині. Для того, щоб не створювати із ними конфлікт, вони від`їхали від цього місця на деяку відстань. В подальшому, через одну годину після даного конфлікту, перебуваючи поблизу автобусної зупинки в с. Жорнів, Дубенського району, вони знаходились у автомобілі та побачили ОСОБА_7 , який ішов із двома дівчатами, тому він вийшов із машини для того, щоб з`ясувати, чому ОСОБА_13 до них чіплявся у цей вечір. Підійшовши до ОСОБА_16 , він кулаком правої руки завдав йому удар в область обличчя, останній у відповідь також його вдарив. В подальшому в ході шарпанини обоє впали на землю та почали боротися. Під час боротьби він ще завдав ОСОБА_7 три удари кулаком руки по обличчю. Хлопці, які з ним були в машині почали їх розбороняти. В подальшому, по завершенню бійки разом із своїми товаришами машиною поїхали по своїх справах На даний час матеріальну шкоду потерпілому не відшкодував, оскільки не у повній мірі згідний з вимогами, заявленими у цивільному позові.

До суду законним представником обвинуваченого ОСОБА_5 подано відзив на позовну заяву потерпілого ОСОБА_7 , де останній зазначив, про те, що суму заявлених позовних вимог потерпілого в частині відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди визнає частково, оскільки така шкода позивачем визначена без реального підтвердження витрат. Крім того, витрати на лікування не підтверджені медичними висновками лікарів, а придбані препарати не мають відношення до отриманих травм. Відтак, не погоджується з вимогами потерпілого щодо стягнення з нього суми коштів витрачених за послуги лор-лікаря у розмірі 200 гривень та придбання препаратів для лікування бронхолегеневої системи на загальну суму 201,55 грн., оскільки таких препаратів лікарем призначено не було, а також не визнає витрати потерпілого за консультацію офтальмолога та проведення УЗД СГШ у розмірі 600 гривень,оскільки такі витрати не пов`язані із шкодою, яка була заподіяна злочином.

Щодо заявлених позовних вимог потерпілого щодо відшкодування моральної немайнової шкоди зазначає, що сума відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 5000 гривень є завищеною, не відповідає характеру правопорушення та ступеню вини особи та категорії отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, оскільки вважає, що саме потерпілий був ініціатором конфлікту та своєю поведінкою спровокував протиправні дії його сина, тому вказаний розмір моральної шкоди суперечить дійсним обставинам справи.

Заявлені вимог позивача про відшкодування витрати на правову допомогу вважає завищеними та такими, що не відповідають критерію розумності їхнього розміру, оскільки кримінальне провадження не становить великої складності, і як наслідок, не потребує значних затрат у часі захисника та підготовки та участі у судових засіданнях.

Крім того просить врахувати ту обставину, що на його утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей, а тому задоволення у повному обсязі вимог потерпілого негативно вплине на його фінансовий стан.

Потерпілий ОСОБА_13 дав покази про те, що 10 січня 2021 року він перебував в с. Жорнів Дубенського р-ну неподалік автобусної зупинки разом зі своїми друзями. Близько 21.00 годин до них під`їхав автомобіль іноземного виробництва, червоного кольору, з якого вийшов раніше йому знайомий ОСОБА_3 та між ними виник словесний конфлікт, в ході якого останній наніс йому удар кулаком руки в ліву частину обличчя, після чого почав шарпати його за верхній одяг та повалив на землю. В подальшому, обвинувачений почав наносити йому хаотичні удари в голову та тулиб, від чого він втратив свідомість.

Потерпілий просив задоволити поданий ним цивільний позов про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди у повному обсязі у розмірі 3462,96 гривень та документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

В обгрунтування заявленої моральної шкоди потерпілий зазначив, що внаслідок отриманої травми він був змушений лікуватися у медичному закладі, в результаті чого змінися його плани щодо влаштування власного часу, так як не міг продовжувати активну життєву діяльність. Окрім того, внаслідок отриманих травм у нього довгий час боліла голова. Просить стягнути з обвинуваченого на його користь 5000 гривень у відшкодування заподіяної моральної немайнової шкоди.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 дав покази про те, що 10 січня 2021 року він разом із своїми друзями ОСОБА_3 , та ОСОБА_12 сиділи у автомобілі неподалік церкви у с. Жорнів, Дубенського району. Близько 20 год. до них підійшли ОСОБА_16 разом зі своїми знайомими. При цьому обвинувачений з невідомих причин почав відкривати та виривати двері в автомобілі, поводити себе агресивно, що ОСОБА_18 дуже обурило, тому він вийшов з автомобіля та наніс удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_13 , після чого останній теж наніс удар для ОСОБА_19 . В подальшому вони стали шарпати один одного за верхній одяг, та впали на землю. Вони вийшли з автомобіля щоб розборонити хлопців. Даний конфлікт тривав близько п`яти хвилин.

Згідно протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого від 19 січня 2021 року ОСОБА_7 розповів та показав та відтворив, яким чином йому було нанесено обвинуваченим тілесні ушкодження ( а.с. 28-30).

Згідно протоколів слідчих експериментів за участю ОСОБА_20 , ОСОБА_17 та ОСОБА_21 від 19 січня 2021 року, свідки розповіли про обставини нанесення тілесних ушкоджень, що мали місце 10 січня 2021 року поблизу автобусної зупинки в с. Жорнів Дубенського району, Рівненської області обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 ( а.с. 31-36).

З дослідженого у судовому засіданні висновку судово-медичного експерта за № 20 від 26 січня 2021 року встановлено, що вказані тілесні ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_7 виникли не менше ніж від трьох травматичних впливів тупого предмета та могли утворитися від ударів руками та (чи) ногами, загалом не характерні для падіння, чи само нанесення,чи внаслідок дії інших тупих предметів без відображення їх властивостей в термін та за обставин, які зазначені в постанові і які згідно «Правил судово- медичного визначення степеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.95р.)відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 26-27).

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України - як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено.

Вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю доведена зібраними в ході судового слідства доказами.

Обставинами, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які передбачені ст.66,67 КК України, судом не встановлено

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено у вигляді сплати штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1ст.125 КК України.
Вирішуючи питання задоволення позовних вимог позивачів про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди суд виходить з загальних засад відшкодування заподіяної шкоди в розумінні ст.ст. 1166,1167, 1187 ЦК України та вважає що заподіяна шкода підлягає стягненню з винної особи.

При цьому, суд приходить до висновку про часткове відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди, з тих підстав, що згідно наданих суду доказів на підтвердження витрат за лікування внаслідок отриманих злочином тілесних ушкоджень містяться чеки та квитанції на придбання препаратів для лікування бронхолегеневої системи, які безпідставно зараховані до витрат на лікування, з тих підстав, що з наданих медичних висновків лікарів у потерпілого не вбачається захворювання горла та легеневої системи, а тому витрати потерпілого в цій частині, розміром 201,55 грн. задоволенню не підлягають. Решта витрат на лікування та обстеження ОСОБА_7 підлягають до задоволення, так як підтверджені належними доказами.

Витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень є документально підтвердженими, а тому підлягають стягненню з обвинувачентого у повному обсязі.

Щодо визначення розміру відшкодування заявленої моральної немайнової шкоди, суд приймає доводи позивача в частинні її заподіяння. Вирішуючи питання обґрунтування суми заявлених вимог, суд виходить з оцінки негативного наслідку спричиненого злочином, а також доводів позивача щодо обгрунтування розміру заявленої шкоди та вважає, що до відшкодування потерпілому моральної шкоди підлягає загальна сума у розмірі 3000 тисячі гривень.

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, враховуючи думку прокурора та потерпілого у справі суд приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, а саме вигляді штрафу
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, а також витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_13 - 3261 (три тисячі двісті шістдесят одна) гривня 41 коп. у відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та 3000 (три тисячі) гривень у відшкодування витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_13 - 3000 (три тисячі) гривень заподіяної моральної немайнової шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 - відмовити.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1