Справа № 366/292/22
Провадження № 1-кп/366/119/22
УХ ВА ЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження № 0000383 від 15.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:
17 лютого 2022 року прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить закрити кримінальне провадження № 0000383 від 15.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що 15.08.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, на підставі повідомлення від працівників Прикордонної служби України. 15.08.2017 року в Іванківський ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення працівників Прикордонної служби України про те, що 15.08.2017 року біля берегової лінії гирла р. Тетерів між населеними пунктами с. Лапутьки та с. Страхолісся Іванківського району Київської області, виявлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі свіжовиловленою рибою та знаряддям вилову (сітками).

В ході досудового розслідування, з метою здобуття доказів, встановлення особи (осіб), яка скоїла вищевказане кримінальне правопорушення, проведено ряд слідчих дій. Зокрема, проведено огляд місця події, допитано свідків, проведено інженерно-екологічну експертизу та встановлено факт незаконного вилову рибних ресурсів із акваторії р. Тетерів.

Проте, незважаючи на вжиті заходи, встановити особу, яка вчинила це кримінальне правопорушення, не вдалося. Жодній особі про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення не повідомлено.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення заперечують. Згідно з наданих ними пояснень, ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 незаконним рибним добувним промислом не займались. Інші докази, які б підтверджували причетність даних осіб до вчинення кримінального правопорушення, не були встановлені.

Санкцією ч. 1 ст. 249 КК України за незаконне зайняття рибним промислом передбачене покарання у виді штрафу від однієї до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 249 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, становить 3 роки.

Таким чином, станом на 17.11.2021 року, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності невстановленої особи, яка займалась рибним добувним промислом.

Враховуючи вищевикладене, прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судове засідання прокурор не з`явився, подавши 07.11.2022 року до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Клопотання підтримує.

Суд, вивчивши надані суду матеріали кримінального провадження, дійшов до наступних висновків

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 1 ст. 249 КК України, якою визначені ознаки складу кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження № 0000383 від 15.08.2017 року, передбачене застосування можливого покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.

Тобто розслідуване кримінальне правопорушення, згідно з положеннями ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений проступок складає три роки.

Пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За п.1-1 ч.2 вказаної статті кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Статтею 1 КК України передбачено, що завданнями Кримінального кодексу України є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

В той же час, згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Законність, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Публічність, згідно зі ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У ч. 5 ст. 38 КПК України вказано, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Як слідує з комплексного аналізу визначених ст. 284 КПК України підстав для закриття кримінального провадження, закриття кримінального провадження за п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України можливе лише в тому разі, якщо органу досудового розслідування взагалі невідома особа, яка вчинила чи могла вчинити відповідне кримінальне правопорушення, а не будь-які інші випадки, коли в кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру чи не пред`явлене обвинувачення, оскільки в разі, якщо органом досудового розслідування встановлена особа, яка могла вчинити злочин, але не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, то в такому разі кримінальне провадження може бути закрите за п. 3 ч.1 ст. 284 КПК України.
Водночас, суд зауважує, що з самого початку кримінального провадження заявниками (працівниками Прикордонної служби України в повідомленні про виявлення кримінального правопорушення №52-498 від 15.08.2017 року) зазначено осіб, які, на думку заявників, причетні до вчинення кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Також, в матеріалах кримінального провадження містяться протоколи допиту свідків, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з яких вбачається, що під час здійснення службової діяльності в районі населених пунктів с. Лапутьки та с. Страхолісся Іванківського району Київської області, приблизно о 06 годині ранку 15.08.2017 року, неподалік насосної станції, зазначені особи виявили автомобіль марки «МІТСУБІСІ» чорного кольору, днз НОМЕР_1 , що пересувався вздовж берегової лінії, який зупинився поблизу урізу води гирла р. Тетерів та в подальшому почали надувати гумовий човен зеленого кольору та вийшли приблизно о 6 год. 20 хв. на воду в двох (чоловік та жінка). Через деякий час вони повернулися до автомобіля та почали вивантажувати із човна мішки та завантажувати їх, а також металеві весла та електродвигун із човна, до вищевказаного автомобіля та спускати гумовий човен. Мішки білого кольору, приблизно в кількості 4 шт. Побачивши прикордонників, не встановлені на той час чоловік та жінка, викинули із автомобіля мішки на дорогу та почали втікати на автомобілі, але приблизно через 150 м були зупинені прикордонниками. Після приїзду працівників поліції, було встановлено особи чоловіка та жінки, якими виявились ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в мішках, які були вивантажена з автомобіля при спробі втечі була виявлена у вологих сітках свіжовиловлена риба. При огляді човна також було зафіксовано, що внутрішнє дно човна вологе та на дні якого містяться водорості зеленого кольору, ідентичні водорості знайдені у мішках з рибою. Також було виявлено у багажному відділенні автомобіля весла та електродвигун з гумового човна, на яких також виявлені вологі водорості зеленого кольору, а на килимку в автомобілі була калюжа.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи № 241/18-48 від 30.04.2020 року (аркуш висновку 28 з 28):

«За результатами проведених досліджень, внаслідок незаконного вилову 15.08.2017 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як встановлено слідством разом з представниками Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль), риби видів: лин, плоскирка, карась сріблястий, окунь, судак звичайний та щука, загальною кількістю 179 шт., в гирлі річки Тетерів між населеними пунктами с. Лапутьки та с. Страхолісся Іванківського району Київської області, рибному господарству та водним біоресурсам р. Тетерів та Київського водосховища, заподіяно істотну шкоду».
В той же час, з пояснення ОСОБА_5 від 15.08.2017 року, слідує, що вона відмовилась від дачі пояснень, зважаючи на стан свого здоров`я та свого чоловіка ОСОБА_4 . Вказівки на заперечення вчинення незаконних дій щодо вилову риби в ньому не має. Пояснення ОСОБА_4 (будь-які), в матеріалах справи відсутнє.

Як вбачається з мотивування клопотання, в ході дізнання на даний час не було зібрано доказів вчинення кримінального правопорушення особами, на яких вказували заявники та свідки, що є іншою підставою для закриття провадження, ніж та, за якою прокурор звернувся з клопотанням. Відтак, закриття провадження саме на тій підставі, що слідством в межах строків притягнення до кримінальної відповідальності не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, є необґрунтованим, адже перелік осіб, на яких вказували заявники та свідки як на осіб, які, на їх думку, вчинили кримінальне правопорушення, встановлений і відомий стороні обвинувачення ще з першого звернення заявника.

Крім того, згідно з матеріалами клопотання, остання слідча дія у провадженні вчинена 27.12.2017 року винесенням постанови слідчого про проведення судової інженерно-екологічної експертизи. Висновок експертизи надійшов до Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області 13.05.2020 року. Тобто, за цей період часу досудове розслідування взагалі не здійснювалось. Жодних активних дій по встановленню обставин справи взагалі не вчинялось аж до звернення прокурором до суду з клопотанням про закриття провадження у листопаді 2021 року. Відтак, враховуючи таку тривалу пасивність досудового розслідування та дізнання, висновок про дотримання вимог всебічності, повноти і неупередженості при дослідженні обставини кримінального провадження не може вважатися обґрунтованим.

19.11.2021 року прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив закрити кримінальне провадження № 0000383 від 15.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою судді ОСОБА_9 від 15.12.2021 року (справа №366/3176/21) в задоволенні клопотання прокурора було відмовлено.

17.02.2022 року прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, ідентичним попередньому, в якому просить закрити кримінальне провадження № 0000383 від 15.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості".

Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють … визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Враховуючи зазначені вище обставини та беручи до уваги практику ЄСПЛ, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, а тому висновок про закриття провадження саме на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є необґрунтованим.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття провадження буде суперечити зазначеним завданням та засадам кримінального провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 750/153/20.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства" від 4.10.2019 року № 187-IX, як можливості остаточно закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0000383 від 15.08.2017 шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000383 від 15.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відмовити
Матеріали кримінального провадження № 0000383 від 15.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,повернути прокурору для прийняття рішення згідно КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1