Єдиний унікальний номер №175/1034/23
провадження №1-кс/175/263/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000047 від 06.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 погоджене з прокурором прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна.

У провадженні слідчого відділення відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06.07.2022 за №0000047, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що до до Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області надійшов лист Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 29.06.2022 №2339/55/103/03-2022, в якому зазначено, що група осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та П.Г.С. вступила у попередню змову направлену на організацію та проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, та організацію і функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет, на території Дніпровського району Дніпропетровської області.

06.07.2022 внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

16.03.2023 в період часу з 08.13 год. до 10.20 год. прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року було проведено обшук приміщення за участю гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у присутності понятих. В ході обшуку було виявлено та вилучено наступне: мобільні телефони у кількості 2 шт.: 1) «iPhone» SN: НОМЕР_1 , 2) «iPhone» SN: НОМЕР_2 ; предмет схожий на вибуховий пристрій; гроші 6 (шість) тисяч доларів США (60 шт. по 100 доларів кожна).

16.03.2023 в період часу з 11.15 год. до 13.03 год. прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року було проведено обшук автомобіля «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 за участю гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 у присутності понятих. В ході обшуку було виявлено та вилучено наступне:

- ніж із дерев`яною рукояткою, на якому вигравіровано надпис «KS-160574»;

- ключ-брелок від автомобіля «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 т/з «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- автомобіль «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

16.03.2023 в період часу з 11.51 год. до 13.08 год. прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року було проведено обшук автомобіля «Volkswagen Passat» VIN НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_7 за участю гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 у присутності понятих. В ході обшуку було виявлено та вилучено наступне:

- ключ-брелок від автомобіля «Volkswagen Passat» VIN 1 НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_7 ;

- свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 т/з «Volkswagen Passat» VIN 1 НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_7 ;

- автомобіль «Volkswagen Passat» VIN НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_7 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З метою доведення вчинення кримінального правопорушення, забезпечення цивільного позову, а також передбачити заборону для особи, у володінні якої перебувало майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, що є знаряддям кримінального правопорушення, та може перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність в накладенні арешту.

Слідчий в клопотання просив розглянути клопотання без участі прокурора та слідчого на аудіо-та відео- фіксації не наполягав.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000047 від 06.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України та іншими документами, що містяться в матеріалах справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу. Названі статті встановлюють, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

16 березня 2023 року слідчим СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про визнання речових доказів, яке було вилучене 16.03.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в присутності двох понятих.

Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Підставою для арешту майна повинні бути достатні підстави вважати, що вищевказане майно є, або може бути знаряддям злочину та зберегти на собі його сліди або містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

Слідчий в своєму клопотанні просить накласти заборону на відчуження, розпорядження і користування майном до скасування арешту у встановленому законом порядку, що у разі зволікання з його вилученням можуть виникнути ризики знищення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, що в подальшому може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме в частині: 1) мобільні телефони у кількості 2 шт.: 1. «iPhone» SN: НОМЕР_1 , 2. «iPhone» SN: C8PVW0USJC67; 2) предмет схожий на вибуховий пристрій; 3) гроші 6 (шість) тисяч доларів США (60 шт. по 100 доларів кожна); 4) ніж із дерев`яною рукояткою, на якому вигравірувано надпис «KS-160574», оскільки дійсно, містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.

Підстав для накладення арешту на: ключ-брелок від автомобіля «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 т/з «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; автомобіль «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ТОВ «ДРЕВГРУП» та ключ-брелок від автомобіля «Volkswagen Passat» VIN 1 НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 т/з «Volkswagen Passat» VIN 1 НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_7 ; автомобіль «Volkswagen Passat» VIN 1 НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_7 , власником якого є ОСОБА_13 , слідчий суддя не вбачає, а тому вважає, за необхідне повернути власникам майна.

Також, слідчим у клопотанні лише формально зазначено, що транспортні засоби та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, а саме: автомобіль «Toyota Hilux», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_3 , та автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN НОМЕР_6 є речовими доказами і є підстави вважати, що вони були знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, та зберегли на собі його сліди або як матеріальні об`єкти можуть бути доказами фактів чи обставин, що встановлюються у межах кримінального провадження, не наведено, як не додано до клопотання і будь-яких належних доказів таких обставин, та при цьому будь-якого обґрунтування відповідності вимогам ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів не вбачається достатніх підстав що обґрунтовували б достатньою мірою необхідність накладення арешту на відповідне майно.

Отже, викладені обставини в клопотання слідчого не обґрунтовують наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що арештоване майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про накладення арешту в даному кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню.

Накласти арешт на майно: 1) мобільні телефони у кількості 2 шт.: 1. «iPhone» SN: G6TFH1X7OD92, 2. «iPhone» SN: C8PVW0USJC67; 2) предмет схожий на вибуховий пристрій; 3) гроші 6 (шість) тисяч доларів США (60 шт. по 100 доларів кожна); 4) ніж із дерев`яною рукояткою, на якому вигравірувано надпис «KS-160574».

В частині клопотання про накладення арешту, на майно: автомобіль «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та ключ-брелок від автомобіля, власником якого є ТОВ «ДРЕВГРУП», а також на автомобіль «Volkswagen Passat» VIN 1 НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 та ключ-брелок від автомобіля, власником якого є ОСОБА_13 , слідчий суддя необхідності не вбачає та враховуючи викладене вище, вважає необхідним відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000047 від 06.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно яке було вилучено в ході проведення обшуків: 16.03.2023 в період часу з 08.13 год. до 10.20 год., 16.03.2023 в період часу з 11.15 год. до 13.03 год, за адресою: АДРЕСА_1 за участі гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де було виявлено та вилучено:

1) мобільні телефони у кількості 2 шт.:

1. «iPhone» SN: НОМЕР_1 ,

2. «iPhone» SN: C8PVW0USJC67;

2) предмет схожий на вибуховий пристрій;

3) гроші 6 (шість) тисяч доларів США (60 шт. по 100 доларів кожна);

4) ніж із дерев`яною рукояткою, на якому вигравірувано надпис «KS-160574»;

В іншій частині клопотання про накладення арешту, а саме:

1) ключ-брелок від автомобіля «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

2) свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 т/з «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

3) автомобіль «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

4) ключ-брелок від автомобіля «Volkswagen Passat» VIN 1 НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_7 ;

5) свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 т/з «Volkswagen Passat» VIN 1 НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_7 ;

6) автомобіль «Volkswagen Passat» VIN 1 НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_7 відмовити.

Повернути автомобіль «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та ключі від автомобіля - повернути ТОВ «ДРЕВГРУП».

Повернути автомобіль ««Volkswagen Passat» VIN 1 НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 та ключі від автомобіля - повернути ОСОБА_13 .

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1