Справа № 308/2148/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що 03.02.2023 близько 21 години 37 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Ужгород, площа Театральна, під час поверхневої перевірки гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 виявлено предмет, схожий на кастет.

Враховуючи, що вищевказані предмети можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які виявлені в ході проведення огляду місця події від 03.02.2023, та можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, прокурор просить на класти арешт на кастет.

Окрім цього в клопотанні зазначено, що вищевказаний предмет відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Прокурор подала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити. До клопотання додано рапорт про повідомлення ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду даного клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000279 від 04 лютого 2023 року, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

З протоколу огляду місця події від 03.02.2023 з`ясовано, що 03.02.2023 близько 20 год. 15 хв. за адресою м. Ужгород, пл. Театральна у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено предмет, ззовні схожий на кастет, який упаковано до спецпакету НПУ ВУМ 1010575.

До вказаного протоколу додано пояснення ОСОБА_4 , в яких він зазначив, що повідомив працівників поліції про те, що у нього наявний кастет, про те, що такий предмет носити не можна йому відомо не було.

Вказаний предмет за постановою слідчого від 04.02.2023 визнано речовим доказом.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Прокурором на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України доведено слідчому судді необхідність арешту вищевказаного об`єкту з метою збереження такого як речового доказу, оскільки за допомогою вказаного можуть бути встановлені обставини розслідуваного кримінального правопорушення.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на предмет, зовні схожий на кастет, який було вилучено 03.02.2023 в ході огляду місця події за адресою м. Ужгород, пл. Театральна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1