Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/2313/22

Номер провадження: 1-кп/511/81/23

13 лютого 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000420 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.09.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Міліардівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресрою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданого 13.10.2022 органом 5141,раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 25 вересня 2021 року після 21.00 годин, знаходячись у с. Калантаївка Роздільнянського району Одеської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (0,96 %о етилового спирту в крові), не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом, оскільки ніколи його не отримував і на курсах підготовки водіїв не навчався, достеменно знаючи, що керування транспортом у стані сп`яніння і без водійського посвідчення заборонено, ігноруючи вимоги до власної безпеки та безпеки інших учасників дорожнього руху, приступив до керування фактично належним йому мотоциклом «Днепр-11», номерний знак НОМЕР_2 , з бічним причепом, що мав:

а)невідповідність ходової частини вимогам Правил дорожнього руху, у вигляді встановлення на заднє колесо та колесо бічного причепу транспортного засобу шин із залишковою висотою малюнку протектору менше ніж 0,8 мм;

б)технічну несправність робочої гальмівної системи переднього колеса у вигляді відсутності гальмівних колодок, а також заднього колеса і колеса бічного причепу - у вигляді відсутності елементів приводу разом з важелями колісних гальмівних механізмів, що зумовлено розукомплектацією.

Ці несправності гальмівної системи і невідповідність ходової частини мотоциклу вимогам Правил дорожнього руху утворились задовго до події ДТП, об`єктивно проявлялись водієві візуальним оглядом, зниженням ефективності гальмування під час руху та мали бути усунуті перед виїздом, оскільки забороняли експлуатацію транспортного засобу в такому стані.

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пунктів: 2.1. а); 2.3. а); 2.9. а); 31.1.; 31.4.; 31.4.1. а); 31.4.5. а) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правила), які зобов`язують водія:

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов 'язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу»;

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п. 31.1. «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно- технічної документації»;

п. 31.4. «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

п. 31.4.1. «Гальмові системи:

а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника»;

п. 31.4.5. Колеса і шини:

а)шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів 0,8мм».

У цей же день, близько 22.19 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тим самим позбавивши себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну та контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, здійснював рух у темний час доби, по ґрунтовому дорожньому покриттю вулиці Центральна в с.Калантаївка Роздільнянського району Одеської області, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху в протилежних напрямках, прямолінійно, у своїй смузі, у напрямку вулиці Шевченка, зі швидкістю близько 60 км/год.

Ігноруючи вимоги до власної безпеки та безпеки пасажира, обвинувачений ОСОБА_4 , під час руху на мотоциклі був без мотошолому, і на місці заднього пасажира перевозив ОСОБА_5 також без мотошолому на голові, чим порушив вимоги пункту 2.3. г) Правил, які зобов`язують водія:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

г)під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів».

Проїжджаючи на цій неосвітленій ділянці проїзної частини, рухаючись по незначному ухилу, керуючи технічно несправним мотоциклом, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пунктів: 1.5.; 2.3. б), 12.1. Правил, що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров /о громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов 'язаний:

б)«Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб .мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», відповідних заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, не урахував стану нерівного дорожнього покриття, стану зношених шин, встановлених на ведучій вісі мотоциклу, а також: стану несправної гальмівної системи, не вибрав безпечної швидкості руху, чим позбавив себе можливості контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним.

Своїми діями, пов`язаними з порушенням вимог пункту 2.3. д) Правил, що зобов`язує водія:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов 'язаний:

д)не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»,

обвинувачений ОСОБА_4 свідомо створив небезпеку як для себе, так для життя і здоров`я пасажира мотоциклу, чим проявив злочинну самовпевненість, тобто передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховував на їх відвернення.

Так, рухаючись на ґрунтовому, частково вкритому щебенем нерівному дорожньому покриттю, обвинувачений ОСОБА_4 , при відсутності будь-яких перешкод та небезпеки в русі, на ділянці дороги, що вимагала від нього особливої уваги, оскільки праворуч та ліворуч від проїзної частини розташовувався глибокий кювет, не впорався з керуванням і допустив виїзд мотоцикла за межі проїзної частини на праве за ходом руху узбіччя, де наїхав колесом бічного причепу на нерівність у вигляді насипу піску і щебеню, що призвело до втрати курсової стійкості транспортного засобу, з подальшим його падінням у цей кювет, праворуч від дороги, і перекиданням.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру мотоцикла ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження, а саме: закриті двобічні переломи кісток тазу зі зміщенням уламків: гілок сідничних кісток і верхніх гілок лобкових кісток; закритий перелом верхньої третини (міжвертлюговий) лівої стегнової кістки, які не відносяться до небезпечних для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Отже, шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.1. а); 2.3. а), б), г), д); 2.9. а); 12.1.; 31.1.; 31.4.; 31.4.1. а); 31.4.5. а) «Правил дорожнього руху» України, водій ОСОБА_4 гарантовано мав технічну можливість уникнути ДТП і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що 25.09.2021 року у вечірній час, на своєму мотоциклі "Днепр" приїхав в с.Єреміївку, до свого дядька ОСОБА_5 та попросив його показати де можна заправитись. Вони разом сіли на мотоцикл і поїхали на заправку, а коли поверталися , в с.Калантаївка по вул.Центральній він не не впорався з керуванням і допустив виїзд мотоцикла за межі проїзної частини на праве за ходом руху узбіччя, де наїхав колесом бічного причепу на нерівність, внаслідок чого мотоцикл зїхав в кювет та вони перевернулися. Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що керував несправним мотоциклом, та без шолому. Дуже жалкує, що так сталося.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив, що ніяких претензій до свого племінника - обвинуваченого ОСОБА_4 не має та просив суд суворо його не карати.

Таким чином показання обвинуваченого ОСОБА_4 , повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується задовільно за місцем проживання (а.к.п.59), і є особою раніше не судимою (а.к.п.58), на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, ( а.к.п.61)

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Суд вважає, що згідно з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у мотивованих висновках суду при ухваленні вироку.

При цьому, щире каяття - це певний психічний стан особи винуватого, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї винуватості, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної злочином шкоди, тобто визнання винуватості є складовою частиною щирого каяття особи. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставин вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_4 Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень зроблено висновок про середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та про середній ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних правопорушень. (а.к.п.31-37).

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема щире каяття, на підставі викладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 21.07.2022 року (а.к.п.55)

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, то йому не може бути призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленої у його постанові від 22.01.2019 у справі № 708/40/18.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.09.2022 року був накладений арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мотоцикл темно - зеленого кольору, марки ДНЕПР 11, держ. знак НОМЕР_2 у вигляді заборони його відчудження, користування та розпорядження (а.к.п.50).

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану мотоциклу «Днепр-11», номерний знак НОМЕР_2 - 3397,86 гривень; за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи - 1510,16грн. та судової автотехнічної експертизи - 1887,70грн.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.349, ст. 368, ст. 369- ст.371,ст..373, ст. 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необирати.

Стягнути з ОСОБА_7 , паспорт НОМЕР_1 виданого 13.10.2022 органом 5141 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 4652гривні 84 копійок, з них - 3397,86 гривень за проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану мотоциклу «Днепр-11», номерний знак НОМЕР_2 ; - 1510,16 гривень за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи; - 1887,70 гривень за проведення авто технічної експертизи.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.09.2022 року на тимчасове вилучене майно, а саме: мотоцикл темно - зеленого кольору, марки ДНЕПР 11, держ. знак НОМЕР_2 у вигляді заборони його відчудження, користування та розпорядження.

Речові докази:

- мотоцикл темно - зеленого кольору, марки ДНЕПР 11, держ. знак НОМЕР_2 після набрання вироком законної сили, вилучити у власність держави, застосувавши спеціальну конфіскацію на підставі ст.96-1 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1