Справа № 712/2970/23
Провадження № 1-кс/712/1465/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001077 від 27.03.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідча слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася з клопотання про накладення арешту на майно вказуючи, що 27.03.2023 року до Черкаського районного управління поліції надійшло повідомлення про те, що 27.03.2023 року невідома особа, перебуваючи за адресою:м.Черкаси вул. Смілянська, на території бази "ОПС" із застосуванням предмета, ззовні схожого на рушницю здійснила 5 пострілів, після чого зникла з місця події (ЄО- 11746 від 27.03.2023 року).

27.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001077 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

27.03.2023, в період часу з 21 год. 31 хв. до 22 год. 13 хв., проведено огляд за правилами передбаченими для обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі письмової згоди ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає у даному житлі та користується ним.

28.03.2023 року в період з 00.36 год до 05.00 год було проведено затримання особи підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого було проведено особистий обшук, де в ході обшуку було добровільно надані предмети та речі, які були виявлені та вилучені, а саме: куртку чорного кольору та футболку чорного кольору, поміщені до сейф-пакту WAR 1736936.

Вилучені під час проведеного огляду речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні та іншими способами, без вилучення зазначених речей підтвердити або спростувати факт злочину неможливо.

28.03.2023 предмети, вилучені 27.03.2023 в ході огляду проведеного за правилами обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнані у кримінальному провадженні речовими доказами.

Слідчий в клопотанні вказує, що приймаючи до уваги, вище викладене та враховуючи те, що вилучені речові докази можуть мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, містять на собі сліди кримінального правопорушення, з метою недопущення втрачання речових доказів, тому необхідно накласти арешт на вказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи з положень ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за № 0001077 від 27.03.2023 внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Постановою слідчого ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 28.03.2023 року вилучені предмети визнано речовими доказами.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Слідчий в клопотанні вказує, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відтак, враховуючи викладені вимоги практики Європейського суду з прав людини вважаю, що без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановлені істини у цьому кримінальному провадженні вважаю, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, зважаючи на те, що вилучені речі відповідають ознакам речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на вилучені речі.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду проведеного згідно з правилами передбаченими для обшуку 27.03.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:куртку чорного кольору та футболку чорного кольору, поміщені до сейф-пакту WAR 1736936.

Визначити місцем зберігання арештованого майна, а саме: предмет, схожий на вогнепальну зброю, поміщено до картонної коробки та опечатано, чохол для зброї чорного кольору, поміщено до сейф-пакету WAR 1736936 - камеру схову Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Організацію виконання ухвали покласти на слідчих чи прокурорів, що перебувають в складі слідчої групи з розслідування кримінального провадження № 0001077.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1