Справа № 283/2751/22
Провадження №1-кс/283/665/2022
У Х В А Л А

29 грудня 2022 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід судді Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 при розгляді кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 05 грудня 2022 року за № 0000267 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 27.12.2022, судову справу №283/2751/22 (провадження №1-кп/283/225/2022) передано на розгляд судді ОСОБА_2 .

28.12.2022 суддею ОСОБА_2 заявлено самовідвід при розгляді кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 05 грудня 2022 року за № 0000267 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, обвинувальний акт в якому складено та підписано слідчою СВ ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Самовідвід заявлено з тих підстав, що ОСОБА_2 є головуючим суддею у кримінальному провадженні №0000028 від 07.06.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України. Отже, дана обставина на підставі п.4 ч.1 ст.75 КК України виключає участь судді ОСОБА_2 в розгляді матеріалів клопотання.

Суд, розглянувши заяву про самовідвід приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні судді ОСОБА_2 перебуває справа №283/501/22 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із ст. 48 даного Закону суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 75 КПК України, встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Пунктом 4 частиною 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі «Білуха проти України», «Бочан проти України», «Газета «Україна-центр» проти України`та ін.)

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу (самовідводу) в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Для відводу (самовідводу) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Крім того, беручи до уваги те, що особиста безсторонність суду презюмується, а доказів протилежного у суду немає, відсутні підстави вважати про наявність у судді суб`єктивно упередженого ставлення до сторін процесу або про наявність у неї певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі (ст. 15 Кодексу суддівської етики).

У заяві про самовідвід суддя ОСОБА_2 вказує, що є головуючим суддею у кримінальному провадженні №0000028 від 07.06.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, однак, кінцеве рішення по даному кримінальному провадженню ще не ухвалене, а, відтак, з врахуванням принципу невинуватості, немає підстав вважати, що розгляд даного кримінального провадження може якимось чином повпливати на безсторонність судді ОСОБА_2 під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_3 .

Крім того, як встановлено із матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , слідча ОСОБА_4 не проводила досудове розслідування одноособово, а входила до групи слідчих. Складання та підписання даною слідчою обвинувального акта, саме по собі, не може бути підставою для самовідводу судді, адже обвинувальний акт, як процесуальний документ, крім того, був затверджений процесуальним прокурором, який і буде здійснювати підтримку публічного обвинувачення в суді. Враховуючи завдання кримінального провадження, визначені у ст. 2 КПК України, суддя має надавати оцінку доказам, поданим сторонами у конкретному кримінальному провадженні, з урахуванням вимог процесуального закону щодо їх належності, допустимості, достатності та достовірності.

На підставі викладеного, враховуючи презумпцію неупередженості судді, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про самовідвід ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні самовідводу судді Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 щодо розгляду кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 05 грудня 2022 року за № 0000267 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1