Ухвала

Іменем України

12 квітня2023року

м. Київ

справа № 1-13/10

провадження № 51 - 3773 зно 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Київської області від 15 липня 2010 року та ухвали Верховного Суду України від 14 липня 2011 року,

встановив:

За вироком Апеляційного суду Київської області від 15 липня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187, пунктами 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Верховний Суд України ухвалою від 14 липня 2011 року за наслідками розгляду касаційного подання прокурора, касаційних скарг засуджених та захисників змінив зазначений вирок, виключивши з нього рішення суду про визнання як доказу показань ОСОБА_5 , які він давав під час проведення з ним судово-психіатричної експертизи, а також пом`якшив призначене ОСОБА_6 покарання за пунктами 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та, відповідно, за сукупністю злочинів, до 15 років позбавлення волі. У решті вирок залишено без змін.

Захисник ОСОБА_7 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_5 , 10 квітня 2023 року звернувся із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 15 липня 2010 року та ухвали Верховного Суду України від 14 липня 2011 року за нововиявленими обставинами в порядку Глави 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Перевірившивказану заяву та долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.

Захисник ОСОБА_4 зазначає, що Верховний суд України під час касаційного розгляду не врахував додатки на 68 аркушах, які зазначені в доповненнях до касаційної скарги ОСОБА_5 від 01 червня 2011 року та якими обґрунтовувалися доводи, зокрема, щодо порушення права на захист та факти фальсифікації матеріалів кримінальної справи. Вважає, що з огляду на таку обставину, Верховний Суд України не в повному обсязі переглянув кримінальну справу.

Положеннями ч. 1 ст. 461 КПК передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Захисник у заяві зазначив, що про обставини, які він розцінює як нововиявлені, стало відомо 15 лютого 2021 року. Із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами захисник звернувся лише 10 квітня 2023 року, тобто поза межами тримісячного строку для її подачі.Водночас захисник не порушує питання про поновлення такого строку.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК заява захисника про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає поверненню, оскільки вона подана після закінчення строку звернення.

Посилання захисника ОСОБА_8 на те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 461 КПК строк звернення із заявою не обмежений, є безпідставним. У дійсності такий строк врегульовано ч. 1 ст. 461 цього Кодексу, а ч. 4 цієї статті регулює строки перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення.

Керуючись ч. 3 ст. 464КПК, Суд

постановив:

Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Київської області від 15 липня 2010 року та ухвали Верховного Суду України від 14 липня 2011 року щодо ОСОБА_5 повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3