КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/4361/2022
У Х В А Л А
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2022 року, який ухвалений за результатами спрощеного провадження, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судом також вирішені питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

На вказаний вирок перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить скасувати його в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України, ухвалити рішення про самостійне виконання призначених покарань.

Вивчивши апеляційну скаргу прокурора, вважаю, що вона подана без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів.

Дані вимоги закону прокурором не дотримані.

Як убачається з матеріалів провадження, розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, здійснювався судом першої інстанції у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що прокурор, обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається також на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 70 КК України), обґрунтовуючи свою позицію тим, що суд проігнорував відомості щодо підвищеної суспільної небезпеки особи обвинуваченого, який раніше судимий вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року за аналогічне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, від відбування якого звільнений із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Однак в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_4 раніше засуджувався вироком Дніпровського районного суду м. Києва за вчинення інших кримінальних правопорушень, хоча обов`язок доказування обставин, які впливають на покарання та характеризують особу обвинуваченого, покладається на слідчого та прокурора. До того ж не долучає до апеляційної скарги прокурор згаданого вироку, а також відомості щодо дати набрання ним законної сили, та не зазначає чому він не залучався прокурором у цьому провадженні до ухвалення судом 14 жовтня 2022 року вироку щодо ОСОБА_4 .

Наведені недоліки апеляційної скарги прокурора є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні №0001828 щодо ОСОБА_4 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити першому заступнику керівника Київської міської прокуратури Роману Нагальнюку, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, котру залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_6 ОСОБА_7