Провадження № 1-кп/344/1195/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, проходить військову службу за контрактом на посаді стрільця-снайпера гірсько-штурмувого взводу гірсько-штурмувої роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, учасника бойових дій, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27 січня 2021 року №17-РС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-снайпера гірсько-штурмувого взводу гірсько-штурмувої роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27 січня 2021 року №18 солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Однак, 09 липня 2022 року о 09год. 00хв. солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу, без поважних причин, до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), та перебував за місцем постійного проживання в Івано-Франківській області місті Івано-Франківськ до 02 серпня 2022 року, де проводив час на власний розсуд.

02 серпня 2022 о 14год. 00хв. солдат ОСОБА_5 не повертаючись до військової частини добровільно прибув за викликом слідчого до органу досудового розслідування - П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Івано-Франківськ) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові (м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 6).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно та суду пояснив, що він на військовій службі з 2014 року, з того часу втратив багато друзів. На службі також його син, якого було поранено. Дані обставини ним переносилось психологічно важко. На війні він отримав контузію, на кілька днів приїхав до сина, провідав його, після чого на службу не з`явився. Його з частини попереджали про відповідальність за такі дії, на що він відповів, що поки не вирішить свої питання, доти не з`явиться на службу і готовий за це понести відповідальність. Знає, що вчинив не правильно, щиро кається та просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовця (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину; на даний час проходить військову службу за контрактом; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; вперше притягується до кримінальної відповідальності раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, обвинуваченого, який просив суворо його не карати, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_5 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

В той же час з урахуванням викладених вище обставин, а також того, що обвинувачений ОСОБА_5 є учасником бойових дій, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини; повідомляти командира військової частини про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з командиром військової частини.

У випадку звільнення ОСОБА_5 з військової служби нагляд за виконанням ним зазначених вище обов`язків доручити здійснювати уповноваженому органу з питань пробації.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_6