Справа № 465/5583/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/868/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою слідчого судді застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.11.2022.
Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 /дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок/ гривень.
У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі на ОСОБА_7 покладено такі обов`язки строком на два місяці: прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідками, а також потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, а у випадку якщо суд дійде переконання, що підозрюваному слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просить зменшити визначений слідчим суддею розмір застави, встановивши її розмір 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, з урахуванням чого сторона захисту просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, проте цим обставинам суд належної оцінки не надав.
Визначений судом розмір застави є непомірним для підозрюваного.
Вважає, що застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Прокурор, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, до суду не з`явився.

Підозрюваний ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора, який належним чином був повідомлений про судове засідання.

З огляду на те, що прокурор був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, підозрюваний ОСОБА_7 , його захисник не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора, з метою дотримання процесуальних строків, визначених кримінальним процесуальним законом, колегія суддів апеляційного суду, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе провести апеляційний розгляд без прокурора.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , виступ захисника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
За частиною першою та п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані.
Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням останньому розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_7 за ч.4 ст.186 КК України, згідно положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, підозрюваний від надання показань під час досудового розслідування відмовився, що вказує на реальне існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою протиправну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також враховано, що те, що ОСОБА_7 не вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з корисливими посяганнями на чужу власність, на час інкримінованих йому дій має незняту та непогашену судимість. Так, будучи засудженим вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.01.2020 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років і 4 місяців позбавлення волі, 15.07.2022 звільнившись з місць позбавлення волі за закінченням строку відбуття покарання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину 22.09.2022, тобто через невеликий проміжок часу з моменту звільнення з місць виконання покарання, і такий також пов`язаний з посяганням на чужу власність, що кваліфіковано за ознакою повторності.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства ).
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя, на переконання колегії суддів апеляційного суду, вірно, на законних підставах визначив розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.
Доводи захисника, що визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги, оскільки слідчим суддею суму застави визначено з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного та обставин кримінального правопорушення в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, при апеляційному перегляді не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4