Справа №127/341/23
Провадження №1-в/127/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому мотиви для такого звільнення засуджений у своєму клопотання не зазначив.

Прокурор вважав, що правові підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні, тому просив суд відмовити у його задоволені. Зауважив, що ОСОБА_4 сумлінною поведінкою не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що, перебуваючи у місцях позбавлення волі, він не має змоги утримувати свою сім`ю. Однак зазначив, що покладається на розсуд суду щодо вирішення його клопотання.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання свого підзахисного та просив його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_4 22.04.2020 засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за статтею 126-1 Кримінального кодексу України (далі КК), з врахуванням положень частини четвертою статті 70 КК до остаточного покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. В строк відбування покарання частково зараховано відбуте покарання з 10.01.2020 по 22.04.2020 по вироку того ж суду від 07.02.2020.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зі змісту пункту 1 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Разом з тим, частиною другою статті 81 КК регламентовано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 на даний час відбув більше двох третин призначеного покарання.

З наданої суду характеристики на ОСОБА_4 випливає, що останній за період відбування покарання в державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» зарекомендував себе посередньо. Хоча засуджений два заохочення, поряд з цим ОСОБА_4 до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок не прагне, приймати участь в самодіяльних організаціях не бажає, має одне дисциплінарне стягнення.

Крім того, суд враховує, що засуджений ОСОБА_4 по прибуттю в установу у виробничій майстерні та на роботах з господарського обслуговування не працевлаштований.

Також надані суду матеріали свідчать, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2022 ОСОБА_4 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, яка не довела свого виправлення. Докази, які б свідчили про суттєву зміну умов, які стали підставою для звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого, суду не надані.

З огляду на викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 371, 537 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.04.2020 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Суддя: