Справа № 462/1688/23
провадження 1-кс/462/459/23
У Х В А Л А

08 березня 2023 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження №0000221 від 01.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_5 , 07.03.2023 року звернувся до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.171 КПК України про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «AUDI Q7», номер кузова (VIN-код) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом, ключ до замка запалювання вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія/номер НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000221 щодо вчинення шахрайських дій невідомими особами при продажі автомобіля марки «AUDI Q7», а подальше відчуження цього рухомого майна може перешкодити кримінальному провадженню і подальшому порушенню прав потерпілого у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні, а також за відсутності власника чи володільця майна, з огляду на відсутність даних про такого.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000221, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000221, 01.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2023 року у ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_7 , який просить вжити заходів до невідомих осіб, які шляхом обману, під приводом ремонту автомобіля, 31.10.2022 року, перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 226 «А», отримали на ремонт автомобіль марки «AUDI Q7», та не повертають його законному власнику.

01.03.2023 року в ході проведення допиту потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що ним в травні 2022 року придбано автомобіль марки «AUDI Q7», номер кузова НОМЕР_1 , який зареєстровано 28.05.2022 року та присвоєно номерний знак НОМЕР_4 . Даний автомобіль було придбано за кошти ОСОБА_7 громадянином ОСОБА_8 . В ході експлуатації даного транспортного засобу в ОСОБА_7 виникли питання по технічному стану автомобіля, який передав на ремонт даний автомобіль ОСОБА_9 . В свою чергу ОСОБА_10 взяв на себе зобов`язання, щодо ремонту автомобіля. Вподальшому потерпілим встановлено факт, що ОСОБА_11 ввірений йому автомобіль без згоди та дозволу ОСОБА_7 продав вказаний автомобіль іншій особі, який в подальшому було перереєстровано на іншого власника. Окрім цього, потерпілим ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_11 для продажу автомобіля використав підроблений документ, довіреність, від імені ОСОБА_7 . В свою чергу ОСОБА_11 на телефонні дзвінки не відповідає, номер телефону останнього неактивний, місце знаходження невідоме.

01.03.2023 року допитано в якості свідка ОСОБА_12 , який підтвердив факт передачі автомобіля марки «AUDI Q7», номерний знак НОМЕР_4 та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу ОСОБА_9 , та встановлений факт продажу ним ввіреного йому для здійснення ремонту автомобіля.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що автомобіль марки «AUDI Q7», номер кузова (VIN-код) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_4 , належний ОСОБА_7 на підставі договору купівліпродажу 04.02.2023 року був перереєстрований в територіальному сервісному центрі №7142, за адресою: Черкаська область, м.Умань, вул.Степана Бандери, 12, на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортному засобу присвоєно новий номерний знак НОМЕР_2 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія/номер НОМЕР_3 .

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із постанови слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 01.03.2023 року майно, на яке просить накласти арешт слідчий, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000221.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст.167 КПК України.

Таким чином, з огляду на положення ч.2 ст.167, ч.2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на автомобіль порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Перевіряючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя враховує вищезазначені обставини кримінального провадження, тому слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого з метою недопущення подальшого проведення з автомобілем обліково-реєстраційних операцій або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись ст.131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження №0000221 від 01.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «AUDI Q7», номер кузова (VIN-код) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , шляхом заборони користування, розпорядження цим майном та проведення з таким обліково-реєстраційних операцій, ключ до замка запалювання вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія/номер НОМЕР_3

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1