Справа № 590/1037/18
Провадження № 1-кп/590/4/22
УХВАЛА

Іменем України

27 грудня 2022 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 19.12.2012 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ямпіль Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, який станом на 19.12.2012 року працював майстром цеху переробки деревини ДП «Ямпільський Агролісгосп», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 19.12.2012 року, 01.10.2007 року ОСОБА_4 був призначений майстром цеху переробки деревини Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства дочірнього підприємства «Ямпільський агролісгосп» на підставі наказу №120К від 01.10.2007 року.

Відповідно до посадової інструкції майстер цеху переробки деревини Ямпільського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Ямпільський агролісгосп», повинен знати норми і вимоги з охорони праці, безпеки праці, протипожежної безпеки.

28.11.2012 року ОСОБА_6 , був призначений верстатником Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства дочірнього підприємства «Ямпільський агролісгосп» на підставі наказу №110К від 28.11.2012 року, після чого 28.11.2012 року йому проведено ввідний інструктаж.

19.12.2012 року ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці в ДП «Ямпільський агролісгосп», по розпорядженню начальника цеху переробки деревини, приступив до виконання робіт на пилорамі «WALTER» типу TD-500, яка, згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності №6474 від 23.07.2013 року, є устаткуванням підвищеної небезпеки, а сама робота на вказаному устаткуванні, згідно висновку тієї ж судової експертизи, відноситься до категорії робіт з підвищеною небезпекою, не зважаючи на те, що ОСОБА_6 не мав відповідного дозволу відповідного територіального органу Держгірпромнагляду на виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Таким чином, при виконанні вказаних робіт ОСОБА_6 встановлено неналежне виконання посадових обов`язків майстром цеху ОСОБА_4 в частині не організації проведення навчання, перевірки знань з питань охорони праці та стажування на робочому місці ОСОБА_6 та допуску його до самостійного виконання робіт підвищеної небезпеки без проходження останнім навчання, перевірки знань з питань охорони праці та стажування на робочому місці і допуску останнього майстром цеху ОСОБА_4 до робіт, пов`язаних із здійсненням керівництва та контролю за виконанням робіт з підвищеною небезпекою не маючи відповідної кваліфікації.

В зв`язку з неналежним виконанням своїх посадових обов`язків майстром цеху ОСОБА_4 , 19.12.2012 року близько 14:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці в цеху обробки деревини ДП «Ямпільський агролісгосп», за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт. Ямпіль, вул. 75 Гвардійської Дивізії, 1, під час виконанні робіт на пилорамі «WALTER» типу TD 500 отримав травму правої руки.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №15 від 26.04.2018 року у ОСОБА_6 згідно наданої документації виявлено тілесні ушкодження: травматична ампутація правої кисті на рівні променево-зап`ясткового суглобу, що спричинила розвиток травматичного шоку. Характер встановлених пошкоджень свідчить про те, що вони утворились від ударно-розривної (відкритої) дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів), характері особливості травмуючої поверхні якого (яких) в пошкодженнях не відобразились. Травма могла утворитись в строк 19.12.2012 року та при обставинах викладених вище. Згідно критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках, особливостей працевлаштування хворих та інвалідів, затверджених наказом МОЗ України від 05.08.1998 року №238 п.77 відсутність кисті на рівні зап`ястково-п`ясткових кісток складає 50%, і таким чином травматична ампутація правої кисті на рівні променево-зап`ясткового суглобу по ступеню тяжкості кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, згідно п.п.2.1.1г. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р.

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 6474 від 23.07.2013, у причинному зв`язку з настанням нещасного випадку з верстатником ДП «Ямпільський агролісгосп» ОСОБА_6 знаходиться невиконання майстром цеху переробки деревини ОСОБА_4 ст. 18 Закону України «Про охорону праці», п.п. 3.1, 3.17,4.1, 7.1, 7.9 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці.

Таким чином, 19.12.2012 майстер цеху обробки деревини ДП «Ямпільський агролісгосп» ОСОБА_4 , діючи необережно, проявив злочинну недбалість, а саме, не передбачив можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , хоча повинен був і міг їх передбачити, будучи особою, яка зобов`язана дотримувати правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, допустив порушення таких правил, а саме п.п. 6, 7 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що виразилось у залученні для виконання робіт з підвищеною небезпекою ОСОБА_6 , який не мав відповідних дозволів, внаслідок чого 19.12.2012 р. близько 14:00 год. ОСОБА_6 були отримані тяжкі тілесні ушкодження на виробництві.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.272 КК України (в редакції від 05.12.2012 року) як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватись, що спричинило інші тяжкі наслідки.

27.12.2022 від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.272 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо підтримали клопотання та просили суд його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що йому зрозуміло: суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання, тобто що ця підстава не є реабілітуючою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.272 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув такий строк, як десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.

Згідно з ч.5 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.272 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.272 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинене 19.12.2012. З часу вчинення ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення минуло понад 10 років.

При цьому, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний Суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 (справа №730/67/16-к).

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжким злочином, та з моменту вчинення злочину минуло більше десяти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Щодо цивільного позову слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 129 КПК України рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018р. у справі № 531/2332/14-к також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що закриття кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, не позбавляє можливості звернутися до суду з позовом про стягнення шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням (витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину) (в порядку ст.ст.36, 127, 128 КПК України) в сумі 1898,16 грн. в порядку цивільного судочинства, суд вважає необхідним залишити цивільний позов у даній справі без розгляду, роз`яснивши право звернення з відповідною заявою в порядку цивільного судочинства.

Інших клопотань, заяв, зауважень від учасників процесу не надійшло.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 12,49 КК України, ст.ст.284-288, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.272 КК України задовольнити.

На підставі ст.49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.272 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000055 від 19.12.2012 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов, заявлений прокурором, діючи в інтересах держави в особі Фінансового управління Шосткинської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням (витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину) (в порядку ст.ст.36, 127, 128 КПК України) по кримінальному провадженню №0000055 від 19.12.2012 в сумі 1898,16 грн, залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області в 7-денний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1