УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 ,про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000218 від 18.07.2022року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування стосовного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 за погодженням прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000218 від 18.07.2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування стосовного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав заяву про підтримання вимог клопотання. Просив розгляд справи проводити за їх відсутності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими клопотання обґрунтовується, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання та доданих на його обґрунтування матеріалів досудового розслідування, Слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві за процесуального керівництва Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218 від 18.07.2022за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування, 08.12.2022 в прорядку пердбаченому ст. 135, ст. 278 КПК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українцю, громадянину України, військовослужбовцю по мобілізації, який обіймає посаду номера обслуги

1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) повідомлено про підозру у самовільному залишенні військової частини, вчиненого військовослужбовцем в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 14.03.2022 року мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прийнятий до військової частини НОМЕР_1 згідно наказу командира частини НОМЕР_1 від 14.03.2022 року №15.

В послідуючому наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.06.2022 року за №83 ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб.

Указом президента України № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 25 квітня строком на 30 діб.

Указом президента України № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 25 травня строком на 90 діб.

Указом президента України № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 23 серпня строком на 90 діб.

Указом президента України № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 21 листопада строком на 90 діб.

Однак, ОСОБА_4 , під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Водночас, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді номера обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 06.07.2022 приблизно о 14 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 (під час здійснення маршруту) біля населеного пункту АДРЕСА_2 , при цьому час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, 06 липня 2022 року приблизно о 14 год. 00 хв.

ОСОБА_4 умисно залишив військову частину НОМЕР_1 (під час здійснення маршруту) біля населеного пункту АДРЕСА_2 без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебуває не за місцем несення служби.

Таким чином, 06 липня 2022 року солдат номера обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 умисно без поважних причин, в умовах воєнного стану залишив військову частину НОМЕР_1 .

08.12.2021, у порядку передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України вручено дорослому члену родини, а саме сестрі ОСОБА_6 та направлено до місця несення служби до військової частини НОМЕР_1 .

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.12.2022;

Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 01.12.2022;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.12.2022;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.12.2022;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.12.2022;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 08.12.2022;

Матеріалами службового розслідування;

Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в

п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного за місцем реєстрації не виявлено. Відповідно до показань сестри підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_4 час від часу навідується за місцем реєстрації та його дійсне місце знаходження останній не відомо.

Також, органом досудового розслідування, разом із цим клопотанням до суду подано клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки враховуючи вже встановлені обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а так само тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинені інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є менш небезпечними, тобто покарання та процедура його відбування, ніж переховування від органу досудового розслідування.

Враховуючи викладене, у сторони обвинувачення є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та засудження.

Таким чином, ОСОБА_4 грубо порушуючи свої обов`язки підозрюваного переховуючись від органів досудового слідства перешкоджає подальшому здійсненню досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, який був у встановленому Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Відповідно до вимог ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до суду із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання, орган досудового слідства шляхом внесення відповідного клопотання ініціював питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи, може уникнути правосуддя.

Так, під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та розпочав їх вчинення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Зважаючи на викладене, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування, а його участь в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу силу ст.ст. 187, 193 КПК України є обов`язковою, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного у кримінальному провадженні №0000218 від 18.07.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа, не пізніше 36 годин, з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Визначити строк дії ухвали протягом двадцяти чотирьох місяців з дати її проголошення, тобто до 13.12.2024 року включно, але у межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000218 від 18.07.2022 року.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали 13.12.2024 р.; добровільного з`явлення підозрюваної до слідчого судді, про що слідчий суддя повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала виконується негайно та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1