ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3263/22 Справа № 175/3460/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника потерпілого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000046, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000046 щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000046 щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України залишено без задоволення.

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив про відсутність підстав для закриття кримінального провадження згідно із п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки період з 28 червня по 27 серпня 2021 року не включається у строки досудового розслідування і є терміном, протягом якого сторона захисту і представник потерпілого мали можливість здійснювати ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Судом установлено, що завершення досудового розслідування відбулося у межах строків досудового розслідування, оскільки згідно штампу вхідної кореспонденції обвинувальний акт скеровано до суду 28.08.2021.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд зазначив, що всупереч вимогам ст. ст. 109, 291 КПК України до обвинувального акту не долучені розписки підозрюваного ОСОБА_11 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_13 про отримання зазначених документів і цивільного позову. Крім того, у реєстрі матеріалів досудового розслідування не міститься даних про повідомлення підозрюваного ОСОБА_11 та його захисників про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів, даних про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів, зокрема відсутні відомості про факт надання їм доступу до цих матеріалів. Відсутні в реєстрі і відомості стосовно рішення про визначення строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, про прийняття якого повідомила сторона захисту.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що за дорученням прокурора слідчий повідомив сторону захисту про завершення досудового розслідування, після чого, з огляду на ухилення сторони захисту від своєчасного ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, останнім було встановлено строк для ознайомлення з ними. Підозрюваний ОСОБА_11 та його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_13 19.08.2021 року неправили на адресу слідчого управління листи щодо підтвердження факту надання доступу до матеріалів. Крім того, підозрюваний ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_8 23.09.2022 року, перебуваючи в приміщенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, під відеозапис відмовились отримувати від прокурора копію обвинувального акту, додатків до нього і цивільного позову. Крім того, останнім на офіційну електронну пошту направлено вищезазначені документи та долучено роздруківку про доставку.

Вважає, щодо висновки суду щодо недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування як підстави для повернення обвинувального акту в частині відсутності в ньому всіх процесуальних рішень та реквізитів не обгрунтовують прийняття відповідного процесуального рішення. Зазначає, що допущені при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування недоліки не порушують загальні засади кримінального провадження та не є перешкодою для призначення обвинувального акту до судового розгляду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою кримінальне провадження №00000046 щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог процесуального закону. Вказує, що у строк досудового розслідування не повинен включатись період ознайомлення представника потерпілого з матеріалами досудового розслідування, а саме з 28 червня по 27 серпня 2021 року, а отже обвинувальний акт було скеровано до суду поза межами строку досудового розслідування.

Зазначає, що сторона захисту тривалий час була у невизначеному правовому стані з огляду на те, що ОСОБА_11 та його захисникам ОСОБА_8 та ОСОБА_13 не було вручено обвинувальний акт, як не вручено його ОСОБА_11 і на даний час.

Вважає, що судом не надано належної правової оцінки тому, що ОСОБА_10 разом із своїм захисником ОСОБА_9 ознайомились із матеріалами досудового розслідування в період з 17-18 серпня 2021 року, а підозрюваний ОСОБА_11 та його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_13 ознайомились з матеріалами 19.08.2021, про що свідчать фотокопії повідомлень. З наведеного вбачається, що обвинувальний акт складено, затверджено та вручено поза межами строків досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши думку прокурорів та представника потерпілого, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги прокурора та просили оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді зі стадії підготовчого засідання, проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечували; обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисників, які, кожен окремо, підтримали апеляційні доводи скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів зважає на те, що згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Згідно із ч. 2 ст. 291 КПК України, даний процесуальний документ має містити такі відомості:

- найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

- анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

- обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

- розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

- розмір пропонованої винагороди викривачу;

- дату та місце його складення та затвердження.

Частиною 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додаються:

- реєстр матеріалів досудового розслідування;

- цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

- розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 - 1 цього Кодексу);

- розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

- довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до ст. 109 КПК України, реєстр складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що 28 серпня 2022 року прокурором скеровано до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000046 щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно із наданими матеріалами, до вказаного обвинувального акту було долучено:

- реєстр матеріалів досудового розслідування;

- цивільний позов;

- розписку про отримання копії цивільного позову та обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_10 ;

- оригінали накладних квитанцій Укрпошти та описів вкладень до поштових відправлень про направлення підозрюваному ОСОБА_11 та захисникам ОСОБА_8 , ОСОБА_13 вказаних документів (а.с. 14-45).

Аналізуючи висновки суду першої інстанції щодо недоліків обвинувального акту, а саме відсутності розписки про отримання обвинуваченим ОСОБА_11 та його захисниками копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову, колегія суддів зважає на те, що можливість звернення сторони обвинувачення із обвинувальним актом до суду не може ставитись у залежність від одностороннього волевиявлення обвинуваченого в частини отримання ним обвинувального акту або відмови від його отримання.

З огляду на викладене, додання до обвинувального акту, що скеровується до суду, доказів здійснення належних заходів для його вручення стороні захисту замість розписки стороні захисту про його отримання не може безумовно вважатися невиконанням вимог ст. 291 КПК України.

Сторона захисту не позбавлена можливості оспорювати обгрунтованість дій сторони обвинувачення у цій частині, спростовувати неможливість дотримання загального порядку вручення їй обвинувального акту тощо, втім вищезазначена обставина сама по собі, без урахування інших обставин, не може вважатися достатньою підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Що стосується ймовірної неповноти реєстру матеріалів досудового розслідування, на яку посилається суд першої інстанції, то у цій частині колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору є не будь-яка формальна невідповідність його вимогам закону, а лише ті недоліки, що унеможливлюють призначення справи до розгляду.

Зазначена в оскаржуваній ухвалі неповнота реєстру матеріалів досудового розслідування може впливати на оцінку результатів окремих процесуальних дій і доказів у справі, втім не перешкоджає призначенню справи до розгляду і не свідчить про невиконання стороною обвинувачення вимог ст. ст. 109, 291 КПК України, а отже не може бути підставою для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору з цих підстав, фактично вийшов за межі тих питань, які вирішуються під час підготовчого провадження, а його посилання на порушення вимог ст. 291 КПК України як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять до переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України, втім суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалення за наслідками апеляційного провадження остаточного процесуального рішення.

Аналізуючи апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів приходить до наступного.

Так, за правилами ч. 4 ст. 314 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені не будь-які ухвали, постановлені у межах підготовчого провадження, а лише ухвали про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

З огляду на те, що апеляційні доводи обвинуваченого не стосуються суті прийнятого судом рішення про повернення обвинувального акту прокурору, яке підлягає апеляційному оскарженню і є предметом перегляду, а отже не обгрунтовують і не спростовують його правильності, колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до їх детального обговорення.

Разом із тим, дана апеляційна скарга є частково обгрунтованою у тій частині, що оскаржувана ухвала суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000046 щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17