ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1287/22

Провадження № 1-кп/568/99/22

16 листопада 2022 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000128 від 03.11.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, вдови, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні немає, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

встановив:
Органом досудового розслідування встановлено такі обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до судового наказу, виданого Радивилівським районним судом Рівненської області 03.06.2021 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 24.05.2022 р. до досягнення дітьми повноліття.
Постановою старшого державного виконавця Радивилівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_8 від 11.06.2021 року відкрито виконавче провадження №65768280 з виконання зазначеного судового наказу.
Однак ОСОБА_3 в період часу з травня 2021 року по 31 жовтня 2022 року злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених вищевказаним судовим наказом, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати коштів (аліментів) в розмірі 67297,60 грн.
Зокрема ОСОБА_3 , будучи обізнаним про обов`язок сплачувати аліменти на утримання дітей в період часу із травня 2021 року по 31 жовтня 2022 року самостійно роботу не шукав, документів, що свідчили б про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я до Радивилівського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не надавав. Крім того, маючи змогу, звернутись до Радивилівської районної філії Рівненського обласного центра зайнятості як особа, що шукає роботу не зверталася, на даний час офіційно не працевлаштований, жодної матеріальної допомоги своїм неповнолітнім дітям у вказаний період не надавав, продуктами харчування та одягом дитину не забезпечував, чим свідомо вчиняв дії, спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.164 КК України, за ознаками - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_9 , складена за участі його захисника адвоката ОСОБА_10 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за його відсутності.
Також до обвинувального акту додана письмова заява потерпілої ОСОБА_4 , щодо згоди з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників справи.
Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.
При цьому, відповідно до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, знайшла своє підтвердження, та доведена повністю.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.164, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) є правильною.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлені.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченої, а також особу обвинуваченого.
Враховуючи викладені обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального проступку та його наслідки у виді шкоди, заподіяної інтересам неповнолітніх дітей, які мають право на утримання від своїх батьків з метою забезпечення рівня життя, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який відповідно до ст..89 КК України вважається не судимим, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.164 КК України.
Суд приходить до переконання про призначення ОСОБА_3 іншого більш м`якого покарання ніж громадські роботи, буде суперечити принципу справедливості покарання і не відповідатиме його меті виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами. Саме виконання громадських робіт (виконання суспільно-корисних робіт, безоплатно у вільний від роботи (навчання) час та без урахування побажань засудженого) на благо суспільства, зможуть змусити обвинуваченого усвідомити необхідність правомірної поведінки.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1