Справа № 129/2918/22
Провадження по справі № 1-кп/129/297/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000125 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волгоград, російська федерація, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,із вищою освітою, одруженого, несудимого, військовослужбовця, в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

установив:

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині № 52 від 03.03.2022 року, старший лейтенант ОСОБА_4 , призначений наказом Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 № 2, на посаду інженера інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 03 березня 2022 року зарахований до списків особи складу військової частини НОМЕР_1 .28.09.2022 о 08:00 старший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду інженера інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 09.10.2022, коли повернувся до військової частини НОМЕР_1 .За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

Вину визнав повністю, щиро розкаявся і дав суду показання про те, що він 28.09.2022 о 08:00 з особистих негараздів без поважних причин та дозволу командирів в умовах воєнного стану ухилився від проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , вчасно не з`явився на службу, проживав у себе вдома, проводив час на власний розсуд, прибув до військової частини 09.10.2022, на даний час бажає продовжити свою службу в ЗСУ.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, ОСОБА_4 роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає щире каяття та сприяння встановленню дійсних обставин справи, відсутність у нього судимості, позитивні характеристики з місця служби; також суд приймає до уваги особу ОСОБА_4 , який є фізично здоровим, працездатним, бажає продовжити службу у Збройних Силах України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше скоїв злочин, за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.5 ст. 407 КК України, у виді штрафу.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 обирати, оскільки таке клопотання прокурором не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, призначити із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень).

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: