Справа № 201/3802/23
Провадження № 1-кс/201/1335/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, подане під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000787 від 23.12.2022 року, клопотання слідчого Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого кухарем ресторанна «Ай лав ю Одесса», неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0000787 від 23.12.2022 року. В обґрунтування скерованого клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP та психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, вчинені за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 23 листопада 2022 року, вступив у злочинну змову з невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, розподіливши між собою ролі у вчиненні кримінальних правопорушень. Зокрема ОСОБА_4 , згідно з розподіленої ролі, прибував за координатами, отриманими за допомогою мобільного додатку «Telegram» до місця схову вищевказаних речовин, що були заздалегідь розфасовані у сліп-пакети та обмотані липкою стрічкою, забирав їх, тим самим придбавав з метою збуту та пішим ходом і на громадському транспорті пересовувався вулицями міста Дніпра, перевозячи ці речовини з метою збуту. Після цього ОСОБА_6 заховував психотропні речовини, що були заздалегідь розфасовані у сліп-пакети та обмотані липкою стрічкою, у різних місцях на території міста Дніпра, робив фотографування цих місць, а фотографії, разом з координатами місця схову (закладення), відправляв за допомогою мобільного додатку «Telegram» невстановленим особам, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, повідомляючи останнім номер банківського картки НОМЕР_1 , на який зазначені невстановлені особи повинні були перерахувати грошові кошти за виконані ОСОБА_4 дії, тим самим останній збував вказані речовини. Таким чином, ОСОБА_4 у невстановлені в ході досудового розслідуванні місці та час, але не пізніше 23 грудня 2022 року, через мобільний додаток «Telegram» від невстановлених осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, отримав інформацію про місцезнаходження не менше 24 сліп пакетів, з психотропними речовинами та особливо небезпечним психотропними речовинами для збуту їх шляхом схову у м. Дніпрі. Потім ОСОБА_4 23 грудня 2022 року, придбавши вказані сліп-пакети із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, масою 5,9474 г, та психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 0,7121 г, що були заздалегідь розфасовані у сліп-пакети та обмотані липкою стрічкою, почав пересуватися вулицями міста Дніпра на громадському транспорті і пішим ходом, збуваючи ці речовини у період часу, починаючи приблизно з 08 години 36 хвилин того ж дня, за адресою: м. Дніпро, Соборний район, Тунельна балка, де залишав останні під листвою на землі. При цьому ОСОБА_4 фотографував місця знаходження психотропних речовин та робив примітку з геолокацією даних схованок, надсилаючи фото знімки за допомогою мобільного додатку «Telegram» невстановленим особам, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження.

На думку сторони обвинувачення, про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також незаконно впливати на свідків свідчить ряд обставин, що повинні враховуватись при обранні запобіжного заходу стосовно підозрюваного, зокрема тяжкість вчиненого ним злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого злочину, а також можливість підозрюваного ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим останній буде мати доступ до анкетних даних свідків. З огляду на вказане, слідчий, за погодженням з прокурором, вважав, що запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт у період доби з 21:00 до 06:00 години, є неможливим.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вважаючи наявними достатність підстав вважати, що існують ризики, що останнім можуть бути здійснені дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а отже більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний під час судового розгляду не заперечував щодо задоволення поданого клопотання, а також просив враховувати дані про його особу, зокрема наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, а також той факт, що на даний час він знайшов роботу та працює кухарем в ресторані.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя виходить з того, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок (рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1994 по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 14.03.1984 по справі «Феррарі-Браво проти Італії», від 30.08.1998 по справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»). Тобто стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваної, виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою з огляду на сукупність зібраних на даному етапі розслідування матеріалів кримінального провадження, а саме доказів у вигляді: рапортів співробітників поліції про виявлення кримінального правопорушення; протоколів огляду місць подій від 23 грудня 2022 року; висновків судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколів допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколу тимчасового доступу до мобільного телефону, належного ОСОБА_4 ; протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , чим в сукупності підтверджується причетність останнього до інкримінованого злочину. Отже, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Водночас про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що злочинні дії, кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється останній, належать до категорії тяжких злочинів, максимальна межа санкції якого передбачає покарання у виді позбавленням волі строком десять років, у зв`язку із чим зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), а отже для запобігання спробам здійснити такі дії слід обрати запобіжний захід.

Також слідчий суддя вважає доведеними наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Доходячи висновку про наявність такого ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано існує, а тому без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_4 зможе вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження.

Отже наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності таких ризиків, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення злочину підозрюваним ОСОБА_4 , його вік та стан здоров`я, щодо якого немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього запобіжного заходу, майновий та сімейний стан підозрюваного, який має на утриманні двох малолітніх дітей, наявність у нього постійного місця проживання, його репутацію, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався та не має судимостей. Вказані обставини є актуальним, проте не вирішальним при застосуванні запобіжного заходу, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 3 ст. 176 КПК України передбачено, що слідчий суддя повинен відмовити у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Тобто слідчому, прокурору необхідно під час звернення до слідчого судді обґрунтувати потребу у застосуванні певного запобіжного заходу, при цьому правовою доктриною сформовано, що таку потребу слід вважати як виняткову тоді, коли на підставі наявних у конкретному кримінальному провадженні даних можна із певною вірогідністю стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, відповідно, не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

При цьому ч. 5 ст. 194 кримінального процесуального кодексу передбачено, що у випадку, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи, що прокурором, на момент розгляду клопотання, доведено обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, а також ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з огляду на дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом

Таким чином, оцінюючи в сукупності матеріали клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, достатнім є застосування до підозрюваного ОСОБА_4 домашнього арешту, що полягає у забороні залишати йому житло у період доби з 21:00 до 06:00 години строком на два місяці, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе виступити достатніми стримуючими факторами для існуючих ризиків та не перешкодить останньому забезпечити свою нормальну життєдіяльність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184-187, 193-194, 196, 205, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 31 травня 2023 року, заборонивши йому у період доби з 21:00 до 06:00 години залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , строком до 30 травня 2023 року, обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою у визначені дату, час і місце до суду, слідчого або прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту (м. Дніпро), в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, обвинуваченими, потерпілими, свідками, експертами, спеціалістами за виключенням випадків спільної участі останніх у проведенні слідчих чи процесуальних дій, а також окрім близьких родичів та членів сім`ї.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом є 30 травня 2023 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 15 годині 00 хвилин 31 березня 2023 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1