Ухвала

Іменем України

09 березня 2023 року

м. Київ

справа № 175/4590/20

провадження № 51- 1494 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в інтересах онука ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 150 000 грн. та матеріальну шкоду у зв`язку із втратою годувальника у загальній сумі 270 692 грн., яку визначено стягувати щомісячно рівними частками у сумі 2 168 грн. на місяць, починаючи з 05 вересня 2020 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2022 року- без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Покликаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі не міститься обґрунтування заявлених вимогз урахуванням положень ч. 1 ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_4 до касаційної скарги долучив копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, яка є деперсоніфікованою. Таким чином, суду неможливо зробити висновок щодо належності зазначеної копії ухвали до судових рішень, незаконність яких оспорює засуджений у своїй касаційній скарзі.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Уразі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3