БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/635/22
Провадження № 1-кс/497/212/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.23 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання ОСОБА_3 , діючого в інтересах ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм" про скасування арешту тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження №0000038 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Болградського районного суду Одеської області 13.03.2023 року надійшло клопотання ОСОБА_3 , діючого в інтересах ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм" про скасування арешту тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження №0000038 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що в провадженні СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області перебуває об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

19.04.2022 року слідчим суддею Болградського районного суду Одеської області в рамках даного кримінального провадження накладено арешт на вантажний автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 та причеп з реєстраційним номером НОМЕР_2 з індексами реєстрації Російської Федерації, а також на пряжу в кількості 542 вантажних місць, загальною вагою 18107,75 кг, яка знаходиться у кузові та причепі вантажного автомобіля та яка була адресована для підприємства ООО «Traiding Yjus Canan Textiles» з адресою реєстрації: Російська Федерація, м. Москва, вул. Зарайська, 21. Дана партія товару відправлена покупцю на підставі інвойсу № ААА010 від 18.02.2022 року ТТН типу CMR №U0499378, експортної декларації 22341300ЕХ00140563 від 18.02.2022 року та контракту № 01/РТ від 02.04.2019 року з додатком № 10 від 16.09.2021 року.

Відповідно до п.1.1. Контракту товар постачається на умовах СРТ Москва (Інкотермс 2010), що означає факт переходу права власності на товар в м. Москва РФ. Даний факт додатково підтверджується відомостями, зазначеними в Інвойсі та в експортній декларації, оформленої митним органом Туреччини (графа 20 декларації).

Він, як представник неодноразово звертався з аналогічними клопотаннями до слідчого судді, втім щоразу було відмовлено в задоволенні клопотання з тих підстав, що суду не надано інформації щодо власника товару.

З метою доведення факту, що право власності на товар не перейшло до суб`єкта господарювання з РФ, сторони 27.02.2023 року прийняли додаткову угоду №11 до Контракту «01/РТ з 27.02.2023 року та про те, що через не доставку товару в м.Москва РФ сторона «покупець» не набула права власності на товарну партію, так як право власності мало би перейти покупцю після митного оформлення вантажу в м.Москва.

На думку заявника, додані до клопотання документи переконливо доводять право власності фірми інтереси якої представляє заявник, на підставі довіреності, на вказану вище партію товару, й тому останній просить прийняти процесуальне рішення, відповідно до якого скасувати арешт, накладений на вказаний вище товар «пряжу» законному власнику для його подальшого вивезення за межі митної території України за погодженням з митними органами України.

27 березня 2019 року в рамках справи № 202/1452/18, провадження № 14-559 цс18 Велика Палата Верховного Суду підтвердила раніше сформовану правову позицію та зазначила, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.

З цих підстав заявник просив задовольнити клопотання.

Ухвалою слідчого судді від 13.03.2023 року відкрито провадження за даним клопотанням та призначено до судового розгляду на 15.03.2023 року о 13:00 годині (а.с.39), про що повідомлено сторін по справі (а.с.40).

В судове засідання призначене на 15.03.2023 року:

- заявник ОСОБА_3 , діючий на підставі довіреності від 28.12.2022 року з апостилем (а.с.4) - прибув, та надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні. Стверджував, що ним як представником надано достатньо доказів на підтвердження права власності на товар ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм", а саме копії документів з перекладами: інвойс, товарно-транспортну накладну на товар, експортну митну декларацію, контракт та доповнення до контракту, лист ОО «Торговий дім Джанан Текстиль», лист КНБ Фінансбанк», витяг з торгового реєстру Туреччини, додаткову угоду від 27.02.2023 року про розірвання контракту.

Так:

-згідно інвойсу покупець здійснює оплату товару протягом 180 днів після митного оформлення в Росії;

- в митній декларації зазначається відправник: ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм", країна походження Туреччина, отримувач: ТОВ «Трейдінг Хаус Джанан Текстиль» м.Москва, країна отримувача Російська Федерація, фінансове та банківське забезпечення: Туреччина, Фінанс Банк, відділення міста Чапа;

- за даними контракту №01/РТ від 02.04.2019 року укладеного між фірмою «Tanteks Lojistik» Туреччина та ООО «Торговий дім Джанан»: право власності на товар переходить від продавця до покупця в момент реєстрації вантажної митної декларації на зазначену партію товару. У разі не доставлення або недопоставлення товару на узгоджену суму Сторонами за попереднім замовленням і виставленому продавцем рахунку-фактурі (інвойсу) при умові попередньої оплати, продавець гарантує протягом 300 днів з дня надходження на склад покупця всієї партії товару по рахунку-фактурі здійснити постачання недоотриманого покупцем товару, або повернути грошові кошти (повну суму або її частину) на рахунок покупця;

-лист КНБ Фінансбанк підтверджується, що на рахунок ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм" кошти за вказану партію товару по рахунку-фактурі за номером ААА0010 від 18.02.2022 - не перераховувались.;

-між сторонами було укладено додаткову угоду №11 від 27.02.2023 року до контракту №01/РТ від 02.04.2019 року про розірвання контракту з 27.02.2023 року. В угоді зазначено, що сторони підтверджують той факт, що попередня оплата за товар, відправлений продавцем на адресу покупця на підставі інвойса №ААА0010 від 18.02.2022, ТТН типу СМR №000264 від 18.02.2022, книжки МДП ХВ85196773, сертифікату походження товару №U0499378, експортної декларації 22341300ЕХ00140563 від 18.02.2022 і контракту №01/РТ від 02.04.2019 року з доповненням №10 від 16.09.2021 на рахунок продавця не була здійснена, тому покупець не маж ніяких фінансових претензій до продавця.

Звернув увагу, що майже рік вказана партія товару у вигляді пряжі перебуває під арештом, стверджувати, що умови його зберігання є належними підстав не має, та у разі знищення, пошкодження, псування чи не достачі цього товару (пряжі) будуть завдані збитки ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм", які необхідно буде відшкодовувати орану досудового розслідування України.

Наразі компанія вже потерпає від не можливості отримати дохід від вказаної партії товару, а це значні кошти.

А тому на думку представника заявника, товар підлягає поверненню власнику в Туреччину.

- прокурор ОСОБА_4 , діюча на підставі постанови про призначення групи прокурорів від 04.04.2022 року (а.с.42-43) в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного клопотання з тих підстав, що у органу досудового розслідування наразі не відпала необхідність в подальшому арешті вказаного майна, та заявником не доведено належними доказами належність майна ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм" та не спростовано причетність до цієї партії товару Російської Федерації

В судовому розгляді було оголошено перерву до 21.03.2023 року 13:00 години, яке було продовжено за участю цих же сторін та заступника керівника Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Заступник керівника прокуратури пояснив, що наразі не відпала потреба в арешті вказаного майна, оскільки вказаний товар перевозився на транспортних засобах з номерними знаками Російської Федерації. Дійсно не здобуто на даний час доказів на підтвердження того, кому саме належить товар чи Росії, чи Туреччині. Але як вказав прокурор він на 100 відсотків не впевнений, що Російська Федерація не має відношення до цього товару, та з огляду на її агресію в Україні, потрібно час, що б перевірити зазначене. Документи надані представником заявника не переконали, його як державного обвинувача, що товар цілковито є власністю Туреччини.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання представника заявника ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм" ОСОБА_3 про скасування арешту майна, матеріали кримінального провадження в частині накладення арешту майна, приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (ч.1 ст.2 КПК України).

У відповідності до ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження відноситься, зокрема, арешт майна.

В силу ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення …, в тому числі і збереження речових доказів.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000038 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 19.04.2022 року (єдиний унікальний номер 497/635/22, провадження №1-кс/497/254/22) клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 від 14.04.2022 року про арешт майна задоволено та накладено арешт на майно в об`єднаному кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000038 від 04.04.2022 року, що було тимчасово вилучено 12.04.2022 року -13.04.2022 року, під час обшуку (а.с.25-38), а саме на:

1) вантажний автомобіль марки «Mercedes» моделі «2544» vin-код НОМЕР_3 та приєднаний до нього вантажний причеп зеленого кольору (тен) без будь яких ідентифікаційних зовнішніх ознак та державних номерних знаків;

2) на майно, яке знаходилося у вантажному відсіку транспортного засобу та причепі, перелік якого зазначено у клопотанні прокурора та у самому протоколі, заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Місцем зберігання вантажівки та причепу визначено територію Товариства з обмеженою відповідальністю «Болградтранс», що знаходиться за адресою: Одеська область, Болградський район, м.Болград, вул. Ізмаїльська, 81, яка охороняється Болградським РТЦК та СП (а.с.25-38).

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У п. 194 рішення по справі «Узан та інші проти Туреччини» від 05 березня 2019 року (Заяви № 19620/05, 41487/05, 17613/08 та 19316/08), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що утримання майна, вилученого за рішенням суду в рамках кримінального провадження, має розглядатися з точки зору відповідності такого рішення закону держави-учасника, який регулює використання майна відповідно до загальних інтересів суспільства.

Частина перша статті 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, учасник судового провадження, який подав таке клопотання, має довести, що:

- в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;

- арешт накладено необґрунтовано.

І доведення цих підстав покладається на ініціатора клопотання.

Представником заявника на доведення права власності на товар, належний ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм", надано наступні документи:

- інвойс №ААА0010 від 18.02.2022, згідно якого покупець здійснює оплату товару протягом 180 днів після митного оформлення в Росії (а.с.5-6);

- міжнародну товарно-транспортну накладну СМR, згідно якої вбачається, що відправником є ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм", отримувачем ТОВ Торговий дім «Канан Текстайлз», м.Москва, на підставі інвойсу №ААА0010 від 18.02.2022, номерний знак вантажівки: НОМЕР_4 , вага брутто 18 107 кг. (а.с.7-8);

- митну декларацію, в якій зазначається відправник: ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм", країна походження Туреччина, отримувач: ТОВ «Трейдінг Хаус Джанан Текстиль» м.Москва, країна отримувача Російська Федерація, фінансове та банківське забезпечення: Туреччина, Фінанс Банк, відділення міста Чапа (а.с.9-10);

- контракт №01/РТ від 02.04.2019 року укладений між фірмою «Tanteks Lojistik» Туреччина та ООО «Торговий дім Джанан», де в п.п.3.4, 3.5 право власності на товар переходить від продавця до покупця в момент реєстрації вантажної митної декларації на зазначену партію товару. У разі не доставлення або недопоставлення товару на узгоджену суму Сторонами за попереднім замовленням і виставленому продавцем рахунку-фактурі (інвойсу) при умові попередньої оплати, продавець гарантує протягом 300 днів з дня надходження на склад покупця всієї партії товару по рахунку-фактурі здійснити постачання недоотриманого покупцем товару, або повернути грошові кошти (повну суму або її частину) на рахунок покупця (а.с.11-13);

-лист КНБ Фінансбанк, яким підтверджується, що на рахунок ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм" кошти за вказану партію товару по рахунку-фактурі за номером ААА0010 від 18.02.2022 - не перераховувались (а.с.16-17);

- додаткову угоду №11 від 27.02.2023 року до контракту №01/РТ від 02.04.2019 року укладено між сторонами про розірвання контракту з 27.02.2023 року. В угоді зазначено, що сторони підтверджують той факт, що попередня оплата за товар, відправлений продавцем на адресу покупця на підставі інвойса №ААА0010 від 18.02.2022, ТТН типу СМR №000264 від 18.02.2022, книжки МДП ХВ85196773, сертифікату походження товару №U0499378, експортної декларації 22341300ЕХ00140563 від 18.02.2022 і контракту №01/РТ від 02.04.2019 року з доповненням №10 від 16.09.2021 на рахунок продавця не була здійснена, тому покупець не маж ніяких фінансових претензій до продавця (а.с.18-20).

Дослідивши зазначені вище документи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Оплата товару здійснюється покупцем після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст.692 ЦК України).

Інвойс це документ, у якому зазначаються товари та послуги, які компанія надає клієнту, та зазначається зобов`язання клієнта на оплату цих послуг. Інвойси є основою системи податкового обліку малого та середнього бізнесу. Це основний торговий документ, який супроводжує будь-який вантаж, що відправляється за кордон. Містить докладну інформацію про транзакції.

В інвойсі вказується, які саме послуги надаються клієнту, та яку оплату він зобов`язаний здійснити за виконані послуги чи надані товари.

У п. 3 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України зазначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В наданому інвойсі №ААА0010 від 18.02.2022, покупець здійснює оплату товару протягом 180 днів після митного оформлення в Росії (а.с.5-6);

Пунктом 3.4 контракту №01/РТ від 02.04.2019 року укладеного між фірмою «Tanteks Lojistik» Туреччина та ООО «Торговий дім Джанан» визначено, що право власності на товар переходить від продавця до покупця в момент реєстрації вантажної митної декларації на зазначену партію товару (а.с.11-13).

Відомостей та документів, які свідчать про оплату відвантаженого ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм" товару - покупцем, стороною обвинувачення слідчому судді надано не було.

Тоді як, згідно листа КНБ Фінансбанк, підтверджується, що на рахунок ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм" кошти за вказану партію товару по рахунку-фактурі за номером ААА0010 від 18.02.2022 - не перераховувались (а.с.16-17);

Також між сторонами укладено додаткову угоду №11 від 27.02.2023 року до контракту №01/РТ від 02.04.2019 року укладено між сторонами про розірвання контракту з 27.02.2023 року. В угоді зазначено, що сторони підтверджують той факт, що попередня оплата за товар, відправлений продавцем на адресу покупця на підставі інвойса №ААА0010 від 18.02.2022, ТТН типу СМR №000264 від 18.02.2022, книжки МДП ХВ85196773, сертифікату походження товару №U0499378, експортної декларації 22341300ЕХ00140563 від 18.02.2022 і контракту №01/РТ від 02.04.2019 року з доповненням №10 від 16.09.2021 на рахунок продавця не була здійснена, тому покупець не маж ніяких фінансових претензій до продавця (а.с.18-20).

Разом з цим, в матеріалах кримінального провадження відсутні жодні докази, що арештований товар «Пряжа» належить товариству Російської Федерації. Сторона обвинувачення не спромоглася здобути таких протягом майже року.

Поряд з цим, відсутні докази і того, що не відпала потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, представник заявника має надати суду докази беззаперечного підтвердження права власності на товар «пряжа» як з метою підтвердження своїх доводів - ініціатора клопотання, так і з метою спростування заперечень сторони обвинувачення.

Таким документами, на погляд суду, можуть бути: підтверджуючі документи щодо походження товару Торгової палати Туреччини, митна декларація на товар, яка надавалася при в`їзді в Республіку Болгарія, докази на підтвердження отримання (не отримання) повернення НДС у разі сплати (не сплати) повної вартості товару «пряжа».

Органу досудового розслідування у найкоротший термін слід здобути докази для беззаперечного підтвердження права власності на товар «пряжа» як з метою підтвердження своїх доводів щодо причетності товару до країни агресора Росії, так і з метою спростування доводів ініціатора клопотання.

За потреби призначити уповноваженій експертній організації експертизу документів наданих ініціатором клопотанням з метою підтвердження чи спростування права власності ТОВ "Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм" (Туреччина) на товар «пряжа».

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

В розумінні ст. 174 КПК України, арешт майна передбачає:

- застосування арешту майна у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що саме і було підставою для постановлення ухвали слідчим суддею від 19.04.2022 року про арешт майна.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає що подальше накладення арешту на зазначене майно не порушує принцип розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом та приходить до висновку про відсутність підстав, які б спростовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном, у зв`язку з чим не вважає наразі за доцільне скасувати арешт майна.

У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо майна, яке є предметом клопотання, на даний час є обґрунтованими, а відтак, арешт не підлягає скасуванню.

Статтею 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, до якого не входять ухвали слідчого, постановлені за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника заявника ТОВ «Тантекс Диш Тіджарет Текстіл Турізм» - ОСОБА_3 про скасування арешту тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження №0000038 від 04.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1