Справа № 175/3706/22
Провадження № 1-кс/175/48/23
УХВАЛА

про арешт майна

24 січня 2023 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000071 від 14.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2023 року, прокурор ОСОБА_3 поштою направив до суду клопотання про накладення арешту на майно шляхом заборони на відчуження, використання та розпорядження, вилучене 20.01.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти банкнотами НБУ по 500 грн. 16 шт. та 1000 грн. 1 шт., загалом на 9000,00 грн.; мобільний телефон «іРhоnе 11» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ; банківську карту АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 , що належить та перебуває у користуванні ОСОБА_4 ..

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП № 8 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

21.12.2022 року слідчим суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання знарядь кримінального правопорушення та/або майна набутого кримінальним шляхом, у тому числі: мобільних телефонів, банківських карток, сім-карток операторів мобільного зв`язку, електронний ваг, готівкових коштів та/або інших предметів призначених чи пристосованих до виготовлення, фасування, тощо наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

20.01.2023 року прокурором ОСОБА_3 проведено обшук за вищезазначеною адресою, в ході якого вилучено: речовину у подрібненому та висушеному стані зеленого кольору; грошові кошти банкнотами НБУ по 500 грн. 16 шт. та 1000 грн. 1 шт., загалом на 9000,00 грн.; мобільний телефон «іРhоnе 11» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ; банківську карту АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 .

20.01.2023 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, так як зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить у собі інформацію, яка дозволить забезпечити повне та об`єктивне розслідування злочину, а також здобуте у результаті вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор зазначив, що оскільки згідно ст.ст. 168, 236, 237 КПК України вилучене в ході обшуку майно є тимчасово вилученим, то відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, можливості його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати речових доказів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив повернути йому мобільний телефон, в якому містяться необхідні йому контакти.

Вирішуючи дане клопотання по суті слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.307 КК України внесені до ЄРДР 14.09.2022 року за №0000071.

На обґрунтування існування обставин, зазначених в клопотанні, прокурором надано: витяг з ЄРДР, ухвалу слідчого судді про дозвіл на обшук від 21.12.2022 року, протокол обшуку від 20.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно протоколу обшуку від 20.01.2023 року, проведеного прокурором ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , було відшукано та вилучено: речовину у подрібненому та висушеному стані зеленого кольору; грошові кошти банкнотами НБУ по 500 грн. 16 шт. та 1000 грн. 1 шт., загалом на 9000,00 грн.; мобільний телефон «іРhоnе 11» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ; банківську карту АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 .

Постановою прокурора ОСОБА_3 від 20.01.2023 року вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами.

Згідно ч.10,11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Прокурор у своєму клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації майна, просить накласти арешт на гроші, які здобути злочинним шляхом, мобільний телефон та банківську картку, що використовувалися для вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і містять інформацію, яка дозволить забезпечити повне та об`єктивне розслідування злочину.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тобто, вилучене під час обшуку майно вважається тимчасово вилученим, щодо якого прямо не надано дозволу на його відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і воно не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу.

Підставою арешту майна з метою збереження речових доказів, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, є відповідність такого майна, критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, яка в свою чергу встановлює конкретні критерії, за якими майно може бути визнане речовим доказом в справі.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

На підставі вищенаведеного, враховуючи пояснення прокурора про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України з використанням мобільного телефону та банківської картки, на яку переводилися гроші набуті кримінально протиправним шляхом, та які визнані речовими доказами, то слідчий суддя вважає, що на зазначене майно необхідно накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 20.01.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти банкнотами НБУ по 500 грн. 16 шт. та 1000 грн. 1 шт., загалом на 9000,00 грн.; мобільний телефон «іРhоnе 11» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ; банківську карту АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна або відмову у ньому може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1