ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5502/21

Провадження № 11-кп/4820/140/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001216 від 16 жовтня 2021 року та №0001810 від 18 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.389 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше судимого 12.12.2018 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт (покарання не відбуте),

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.389 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - штраф в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн.;

- за ч. 2 ст. 389 КК України - 3 місяці арешту.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

Згідно зі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2018 і призначено остаточне покарання у виді 3 місяців 12 днів арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 27.09.2022 по 28.09.2022 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

За вироком суду, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення умисного кримінального правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 13 вересня 2020 року близько 11 год. 12 хв., маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном - грошовими коштами шляхом зловживання довірою, будучи знайомим з ОСОБА_9 , із використанням мобільного телефону з встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» за номером НОМЕР_1 , на який потерпілий ОСОБА_9 здійснив телефонний дзвінок, під час неодноразових словесних контактів, за допомогою вербального спілкування, шляхом зловживання довірою, що полягала у повідомленні неправдивої інформації про продаж талонів на дизельне пальне, яких у фактичному володінні ОСОБА_6 не мав, висловив пропозицію про зустріч з метою продажу талонів на дизельне пальне по заниженій ціні - 15 гривень за 1 літр, загальним об`ємом 900 літрів.

ОСОБА_9 , будучи введений в оману, сприймаючи пропозицію ОСОБА_6 як правдиву та вигідну для себе, 13 вересня 2020 року близько 14 год. 30 хв., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , де зі слів ОСОБА_6 неподалік в будинку знаходились талони на дизельне пальне, наручно передав останньому грошові кошти в сумі 13500 гривень, на що ОСОБА_6 згідно з домовленостю повинен був передати талони на 900 літрів дизельного пального, однак після отримання вищевказаних коштів, не маючи наміру виконувати домовленість, шляхом зловживання довірою заволодів вказаними грошовими коштами та зник у невідомому напрямку, вимкнувши при цьому власний мобільний телефон.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 13 500 гривень.

Крім того ОСОБА_6 , будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилився від його відбування за наступних обставин.

Так, вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, 31.01.2019 його поставлено на облік в Хмельницькому міськрайонному відділі філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області, де 05.12.2019 він ознайомився під особистий підпис з порядком та умовами відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт та був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування такого покарання та в подальшому отримав направлення в Управляючу муніципальну компанію «Дубове» Хмельницької міської ради для відбування покарання у виді громадських робіт.

Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, свідомо ігноруючи покладене на нього зобов`язання, ОСОБА_6 умисно, з метою ухилитися від відбування покарання, в період з 05.12.2019 по 02.12.2020 жодного разу не з`явився для відбування громадських робіт в УМК «Дубове» Хмельницької міської ради, не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причини, тобто умисно, свідомо ухилився від виконання покарання у виді громадських робіт, у зв`язку з чим 03.12.2020 інспектором органу з питань пробації ОСОБА_6 винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, з яким останній ознайомився та власноручно підписав.

Проте, ОСОБА_6 , незважаючи на винесене застереження, достовірно знаючи про порядок відбування покарання у виді громадських робіт, свідомо ігноруючи покладені на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилитися від відбування покарання, з 03.12.2020 по 25.05.2021 жодного разу не з`явився для відбування покарання у виді громадських робіт в УМК «Дубове» Хмельницької міської ради, не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причини, тобто умисно, свідомо ухилився від виконання покарання у виді громадських робіт.

Захисник ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_6 та правильності кваліфікації його дій, посилаючись на невідповідність тяжкості призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарння з випробуванням. На його думку, судом в повній мірі не враховано особу ОСОБА_6 , визнання ним вини, щире каяття, сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування завданої шкоди, те, що він працевлаштований на будівництві, має намір проходити військову службу в ЗСУ.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені в ній доводи, думку прокурора, який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок - без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин та перевірка їх доказами у кримінальному провадженні проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою безумовне скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушеннях при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах та не оскаржується в апеляційній скарзі, як і не оспорюється кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України.

Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, судом при призначенні ОСОБА_6 покарання взято до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше судимий, посередньо характеризується, не одружений, офіційно не працює, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Суд також обґрунтовано визнав пом`якшуючими покарання обставинами те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення (за ч. 2 ст. 389 КК), добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду, що пом`якшує йому покарання, та обставиною, що обтяжує покарання - рецидив кримінальних правопорушень.

Разом з тим, місцевий суд, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше судимий, з попередньої судимості жодних висновків не зробив, а продовжував вчиняти нові, умисні правопорушення в період відбування покарання за попереднім вироком, беручи до уваги систематичність вчинення кримінально-карних діянь, наявність обтяжуючої покарання обставини, правильно призначив йому остаточне покарання у виді арешту.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_6 , при даних конкретних обставинах провадження та особі обвинуваченого є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

А тому колегія суддів не може погодитись з твердженнями захисника про призначення явно несправедливого покарання внаслідок його суворості. При цьому, судом були враховані ті обставини на які є посилання в апеляційній скарзі сторони захисту.

Ті обставини, що ОСОБА_6 визнав вину, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував завдану потерпілому шкоду, працевлаштований на будівництві, має намір проходити військову службу в ЗСУ, в даному випадку не є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням, або призначення більш м`якого покарання, оскільки це не спростовує встановлених судом обставин і висновків та не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Вказане також не є визначальним для зміни обраного виду та міри покарання, оскільки обставини провадження враховуються в їх сукупності.

Колегія суддів погоджується, що саме таке покарання, у цьому випадку, буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів обвинуваченим, буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання на підставі положень ст.75 КК України колегія суддів не вбачає, так як обставини, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, не вказують на необхідність обґрунтованого застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3