Справа №751/1156/23
Провадження №1-кс/751/276/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань /далі - ЄРДР/ за №0000038 від 12.02.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

13.02.2023 року прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт автомобіля "ВАЗ-21154» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 . Метою накладення арешту на автомобіль є необхідність збереження його як речового доказу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

Фіксування судового засідання технічними засобами фіксування кримінального провадження, згідно ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст.171,173 КПК України, при судовому розгляді клопотання, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим СУ ГУНП в Чернігівській області внесені відомості до ЄРДР за №0000038, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 11.02.2023 року, близько о 19.00 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Вишнівка Прилуцького району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21154 р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі між селами Вишнівка-Припутні Прилуцького району Чернігівської області, не впорався з керуванням, виїхав на праве узбіччя та допустив перекидання транспортного засобу.

В результаті ДТП ОСОБА_5 загинув на місці пригоди, а пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, перелом ребер, алкогольне сп`яніння, без свідомості госпіталізований до лікувального закладу, де помер.

13.02.2023 року у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме автомобіля ВАЗ-21154 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, прокурор вказує на те, що зазначений у клопотанні автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому не накладення арешту на даний матеріальний об`єкт може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя констатує, що автомобіль, зазначений у клопотанні слідчого, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а тому може бути використаний як доказ злочину і відповідає критеріям, встановленим у ст.98 КПК України.

Враховуючи початковий етап досудового слідства, з огляду на мету ініційованого прокурором заходу, яка відповідає інтересам суспільства, оскільки вона пов`язана з ефективністю розслідування кримінального провадження та забезпечення можливості поновлення в правах особи потерпілої від злочину, а також розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення збереження речового доказу та запобігання можливості зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, вважає за необхідне накласти арешт на автомобіль "ВАЗ-21154» реєстраційний номер НОМЕР_1 у формі тимчасової заборони прав власника та інших осіб на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження, відчуження та користування на автомобіль "ВАЗ-21154» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_2 , з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користуватися вказаним майном.

Прокурору відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1