Справа № 182/4898/22
Провадження № 1-кп/0182/250/2023
У Х В А Л А

Іменем України

12.04.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000333 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

за участю

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000333 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 та обґрунтував його тим, що ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу не минули - обвинувачений може переховуватись від суду та чинити тиск на потерпілого та свідків по провадженню.

Також прокурор в підготовчому судовому засіданні вважала можливим призначити провадження до судового розгляду.

Обвинувачений, захисники та потерпілий не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що через перебування в умовах УВП погіршився його стан здоров`я.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав його не мотивованим, підтримав позицію підзахисного.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

Зважаючи на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а також у зв`язку з тим, що під час підготовчого судового засідання було виконано всі підготовчі дії, суд не вбачає перешкод для призначення судового розгляду.

У п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

За змістом норми ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_3 обвинувачується в скоєні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за скоєння якого, у разі визнання вини ОСОБА_3 може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Очікування такого суворого покарання, може спонукати ОСОБА_3 , у разі зміни йому запобіжного заходу, переховуватись від суду.

Такої ж позиції додержується і Європейський Суд з прав людини який неодноразово зазначав, (наприклад рішення від 20 травня 2010 року у справі "Москаленко проти України"), що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Крім того, перебуваючи на свободі, обвинувачений, у разі зміни йому запобіжного заходу, може чинити тиск на свідків та потерпілого, з метою зміни ними своїх показань.

Зазначені ризики, суд вважає достатніми для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити не більш ніж на 60 діб.

Також, враховуючи обставини справи, викладені в обвинувальному акті, суд вважає доведеним ризик тиску на свідків.

На підставі викладеного, суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду, чинити тиск на свідків.

Застава не визначалась, підстав для визначення застави не вбачається.

Керуючись ст.314, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000333 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України на 21.04.2023 року на 10.30 год.

Провадження розглянути суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, свідків.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.04.2023 року по 09.06.2023 року включно.

Застава не визначалась, підстав для визначення застави не вбачається.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу, в частині продовження строку тримання під вартою, може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1