Провадження №11-кп/801/452/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

лікуючого лікаря ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції)

та особи стосовно якої розглядалося клопотання ОСОБА_11 (в режимі

відеоконференції),

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_11 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року,

якою задоволено клопотання прокурора, продовжено запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку на 60 днів, починаючи з 22.03.2023 до 20.05.2023 включно, стосовно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в діях якого убачаються ознаки суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст. 125 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

20 березня 2023 року прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування ОСОБА_11 проведено судово-психіатричну експертизу та відповідно до висновку експерта № 80 від 01.08.2022 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння останній страждав на стійкий психічний розлад у вигляді параноїчної шизофренії (F20.0) і в теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2022 відносно ОСОБА_11 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. На даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_11 може вчинити інше суспільно небезпечне діяння, переховуватися від суду або незаконно впливати на свідків та потерпілих. Крім того, ОСОБА_11 офіційно не працює та суспільно корисною працею не займається, а отже не має постійного джерела доходу. Також ОСОБА_11 потребує постійного медичного нагляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року клопотання прокурора задоволено. Продовжено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на 60 днів, починаючи з 22.03.2023 до 20.05.2023 включно.

Прийняте рішення обґрунтовано тим, що ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2022 відносно ОСОБА_11 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2022 ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку ще на 60 днів, до 03.02.2023 включно. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2023 ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку ще на 60 днів, до 31.03.2023.

Під час досудового розслідування ОСОБА_11 проведено судово-психіатричну експертизу та відповідно до висновку експерта № 80 від 01.08.2022 встановлено, що в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння останній страждав на стійкий психічний розлад у вигляді параноїчної шизофренії (F20.0). В теперішній час ОСОБА_11 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, судом враховано висновок судово-психіатричної експертизи № 80 від 01.08.2022, яким, зокрема встановлено, що в теперішній час ОСОБА_11 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також судом враховано думку самого ОСОБА_11 , який не проти продовження застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Думка сторони захисту щодо необґрунтованості заявлених прокурором ризиків, судом розцінюється критично, оскільки вказані обставини підтверджені даними клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та реєстру доданого до нього. Будь-яких об`єктивних даних, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Наявність у ОСОБА_11 певних соціальних зв`язків, зокрема наявність батьків, в тому числі матері, яка залучена судом до участі у справі в якості його законного представника та наявність у нього доходу з тимчасових підробітків та як грошової допомоги від батьків, наведених прокурором у клопотанні ризиків не спростовує з огляду на те, що потерпілими по справі є їхні сусіди по багатоквартирному будинку.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу, враховуючи стадію кримінального провадження, суд жодним чином не висловлює позицію щодо доведеності обставин викладених у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, а виходить виключно із засад добросовісності сторони обвинувачення, яка враховуючи принцип «належного урядування», вправі звертатися до суду з відповідним клопотанням лише щодо осіб, щодо вчинення якими кримінального правопорушення існують беззаперечні докази.

Беручи до уваги вищевикладене, а саме підтвердження в судовому засіданні збереження та не зменшення ризиків визначених п. 1-3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи дані про особу ОСОБА_11 , його психічний стан здоров`я, тяжкість суспільно небезпечних діянь, суд приходить до переконання про необхідність продовження ОСОБА_11 обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 діб.

На переконання суду, інший більш м`який запобіжний захід, визначений ст. 508 КПК України - передання на піклування близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, не може забезпечити належне виконання ОСОБА_11 покладених на нього обов`язків та не забезпечить запобігання вищевказаним ризикам. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання суду, враховуючи існуючі ризики та стадію кримінального провадження, не підлягає задоволенню з огляду на його передчасність.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити повністю в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що ухвала суду є необґрунтована та невмотивована, а обраний ОСОБА_11 запобіжний захід є занадто суворим і таким, що не відповідає обставинам справи, особі ОСОБА_11 та вимогам процесуального закону. У клопотанні прокурора відсутній аналіз та обґрунтування неможливості застосування до ОСОБА_11 більш м?якого запобіжного заходу, а саме - передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім?ї з обов?язковим лікарським наглядом. Також вказує, що судом першої інстанції не було дотримано вимоги ст. 193 КПК України.

Звертає увагу суду, що у висновку експерта № 80 від 01.08.2022 не міститься висновок про необхідність застосування до ОСОБА_11 лише запобіжного заходу, який просить застосувати прокурор. Експерт лише вказав, що ОСОБА_11 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом - жодного слова про умови, що виключають небезпечну поведінку. До того ж, цей висновок експерт робить з урахуванням суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_11 . Тобто експерт прийняв за аксіому вчинення ОСОБА_11 інкримінуємих йому діянь, хоча вони ще не доведені. Окрім того, було заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом висновок експерта № 80 від 01.08.2022, так як той ґрунтується на недопустимих доказах, оскільки експерти самостійно вибрали об?єкт дослідження, а саме амбулаторну медичну картку з СІЗО, однак суд залишив це поза увагою та не відобразив причини відмови.

Позиції учасників судового розгляду

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 фактично змінив вимоги своєї апеляційної скарги у якій просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року та відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки під час апеляційного розгляду просив змінити застосований до ОСОБА_11 запобіжний захід на запобіжний захід у виді передання ОСОБА_11 на піклування матері з обов`язковим лікарським наглядом.

Захисник ОСОБА_8 , законний представник ОСОБА_9 та особа стосовно якої розглядалося клопотання ОСОБА_11 підтримали захисника ОСОБА_7 , просили передати ОСОБА_11 на піклування матері з обов`язковим лікарським наглядом.

Прокурор ОСОБА_6 просила залишити ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_11 без змін, заперечувала щодо зміни застосованого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді передання ОСОБА_11 на піклування матері з обов`язковим лікарським наглядом.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Лікуючий лікар ОСОБА_10 суду пояснила, що станом на 12.04.2023 не може оцінити стан ОСОБА_15 , оскільки останній 24.02.2023 надав заяву в якій відмовляється від огляду лікаря-психіатра, персоналу та завідуючого відділенням, тому його стан не оцінюється, лікування він не отримує. Вказала, що повністю підтримує висновок експертизи, але оцінку стану ОСОБА_11 давати не буде, оскільки останній відмовився від її огляду, нагляду та допомоги.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Статтею 404 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 177 КПК України, передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим цією статтею протиправним спробам.

Як убачається із матеріалів судового провадження, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_11 за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст. 125 КК України, згідно яких вона просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_16 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Так, під час досудового розслідування ОСОБА_11 було проведено судово-психіатричну експертизу. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 80 від 01.08.2022, ОСОБА_11 в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння страждав на стійкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії (F 20.0) та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_11 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_11 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Суд першої інстанції під час вирішення питання доцільності продовження строку запобіжного заходу обґрунтовано врахував наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, тяжкість інкримінованих ОСОБА_11 суспільно-небезпечних діянь, а також дані про його особу, вік, стан здоров`я, майновий стан, відсутність постійного джерела доходів та місця роботи, тому обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше застосування до ОСОБА_11 саме такого запобіжного заходу.

З таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки вказані обставини дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_11 , останній, перебуваючи на свободі, може вчинити активні дії щодо переховування від суду, вчинити інші суспільно-небезпечні діяння, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які є його сусідами по багатоквартирному будинку.

Доводи апелянта про те, що вказаний запобіжний захід є надто суворим колегія суддів до уваги не приймає, враховуючи наступне. Запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики, відповідно до ст.177 КПК України, доведені. Вказані ризики в сукупності із обґрунтованим обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст. 125 КК України та висновком судово-психіатричного експерта № 80 від 01.08.2022 стали підставою для застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляції про відсутність у клопотанні прокурора аналізу та обґрунтування неможливості застосувати до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, оскільки, як убачається з клопотання, ризики у кримінальному провадженні, на переконання прокурора, свідчили про наявність достатніх підстав для продовження саме запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_11 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а не про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.

Колегія суддів також не може погодитися з доводами захисника про те, що у висновку експерта № 80 від 01.08.2022 не міститься висновок про необхідність застосування до ОСОБА_11 лише запобіжного заходу, який просить застосувати прокурор, а експерт лише вказав, що ОСОБА_11 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом без жодного слова про умови, що виключають небезпечну поведінку.

Зокрема, під час апеляційного розгляду лікуючий ОСОБА_11 лікар-психіатр пояснила, що останній з 24.02.2023 надав заяву в якій відмовився від огляду лікаря-психіатра, персоналу та завідуючого відділенням, тому його стан не оцінюється, лікування він не отримує. Тому, на переконання колегії суддів, наявність або відсутність проявів небезпечної поведінки ОСОБА_11 у даному разі не є вирішальним, та має досить ситуативний і змінний характер, оскільки залежить від конкретної обстановки і її зовнішніх факторів, в яких опиниться ОСОБА_11 . З огляду на викладене, будь-яких доказів, які б підтвердили, що психічний стан ОСОБА_11 стабілізувався та він наразі не страждає на стійкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0) і може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, колегії суддів під час судового розгляду надано не було.

При цьому, колегія суддів зазначає, що метою запобіжного заходу є перш за все забезпечення участі особи у розгляді справи і виконання нею своїх процесуальних обов`язків. Відповідно застосування альтернативного запобіжного заходу у виді передання на піклування матері з обов`язковим лікарським наглядом, як про те просила сторона захисту під час апеляційного розгляду, на переконання колегії суддів, на даний час є неефективним та таким, що не зможе ґарантувати належний догляд та ненастання ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Докази про те, що матір ОСОБА_11 - ОСОБА_9 взмозі забезпечити та ґарантувати належну процесуальну поведінку останнього в матеріалах судового провадження відсутні і стороною захисту під час апеляційного розгляду надані не були. За таких умов, з урахуванням висновку експерта та відмови ОСОБА_11 від лікування, колегія суддів не може залишити поза увагою і те, що потерпілі та свідки є сусідами ОСОБА_11 по багатоквартирному будинку, де відбулося вчинення інкримінованих суспільно-небезпечних діянь.

Доводи захисника про не дотримання судом першої інстанції вимог ст. 193 КПК України, колегія суддів не розцінює як істотне порушення кримінального процесуального закону, яке свідчить про порушення права на захист, оскільки в судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, захист інтересів ОСОБА_11 здійснювали захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мають тривалий стаж професійної діяльності у сфері захисту від кримінального обвинувачення.

Колегія суддів також не може погодитися з доводами про те, що суд залишив поза увагою клопотання захисника про визнання недопустимим доказом - висновок експерта № 80 від 01.08.2022, бо він ґрунтується на недопустимих доказах, оскільки експерти самостійно вибрали об?єкт дослідження - амбулаторну медичну картку з СІЗО.

Відповідно оцінка наявним у провадженні доказам є завданням саме стадії судового розгляду та буде надана судом першої інстанції під час розгляду провадження по суті та винесення остаточного рішення. Окрім того, прокурор під час судового засідання в суді апеляційної інстанції пояснювала, що вказані доводи безпідставні, оскільки попередньо до ОСОБА_11 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак він переводився з СІЗО на стаціонарне психіатричне дослідження до психіатричного закладу. Відповідно до Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів від 08.06.2012 № 847/5 разом з особою, яка перебуває під вартою передається особова справа та медична карта, тому вказана документація потрапила до експертів на законних підставах.

На переконання колегії суддів, викладене виправдовує необхідність продовження строку саме такого запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ОСОБА_11 процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю у кримінальному провадженні. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, колегією суддів не встановлено та стороною захисту не доведено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу місцевого суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, оскільки істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 405, 407, 418, 419, 508, КПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року- залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4