Справа № 504/3849/17
Номер провадження 1-кп/504/491/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, освіта середня, перебуває в цивільному шлюбі, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого на території України без постійного місця мешкання, раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.08.2017р. приблизно о 23:30 годині, ОСОБА_4 знаходячись біля дачної ділянки АДРЕСА_2 , в ході сварки з ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, використовуючи металевий предмет, наніс останньому множині удари в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження.

21.08.2017р. ОСОБА_6 був госпіталізований до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», де ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відповідно до висновку експерта на трупі ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: множинні рани голови; на голові в області лівого надбрів`я рана №1, на верхньому повіці лівого ока синець, в тім`яній області зліва рана №2, в області лівого тім`яного бугра рана №3, в висковій області зліва рана №4, в тім`яно-потиличній області рани № 5,6, в тім`яно-висковій області справа рана №7, в тім`яній області справа рана №8; багатосколковий перелом кісток склепіння та основи черепа з крововиливом між твердою та м`якою (субдуральний) мозковими облоками, між твердою мозковою оболонкою та кістками черепа (епідуральний), під м`якою оболонкою (субарахноїдальний) і контузійні крововиливи головного мозку. Зазначені рани відповідають загальним ознакам забійних та виникли від ударів тупого предмета з обмеженою поверхнею довгастої форми, на це вказує лінійна форма ушкоджень з осадненими краями. Індивідуальних ознак травмуючого предмета не виявлено.

Синці: передньої поверхні середньої третини правого плеча, зовнішньої поверхні лівого плеча, задньої поверхні правого та лівого ліктьових суглобів, передньо-зовнішньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя, на 1-му пальці лівої кисті. Перераховані ушкодження виникли від ударів тупого предмета (предметів) та ударів об такі. Індивідуальних ознак травмуючого предмета не виявлено.

Від момента травми до настання смерті ОСОБА_6 пройшло біля семи діб, на це вказує характер ран з ознаками загоювання, саден під скоринками та цвітіння синців, а також вираженою клітинною реакцією і проліферацією в області ушкоджень головного мозку.

Відкрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_6 у вигляді множинних ран, переломів кісток черепа з розмічення головного мозку та крововиливом під його оболонками мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя («Правила судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», п.2.1.1 а, п.2.1.2, п.2.1.3а,б,в,г).

Синці верхніх кінцівок на тілі ОСОБА_6 мають ознаки легких тілесних ушкоджень (ті ж правила, п.2.3.5).

Момент настання смерті потерпілого (21 година 40 хвилин 28.08.2017) чітко зареєстрований в карті стаціонарного хворого. Ступінь розвитку трупних явищ цілком відповідає цьому терміну.

Смерть ОСОБА_6 знаходиться в прямому причинному зв`язку з відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді множинних ран, переломів кісток склепіння та основи черепа з крововиливом під оболонки мозку та вогнищевих крововиливів та настала від набряку головного мозку.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що у кінці серпня 2017 року він поїхав зі своїм другом ОСОБА_7 «таксувати», щоб заробити коштів. На автостанції вони побачили чоловіка, як пізніше виявилося ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та попросив підвезти його в район селища Котовського м.Одеси. Вони із ОСОБА_7 домовилися про вартість поїздки, після чого ОСОБА_6 присів до автомобілю. По дорозі ОСОБА_6 почав бити ногами у водійське сидіння ззаду. Артур зупинив машину, дістав ОСОБА_8 з салону та почав боротися з ним. Він вийшов з автомобілю і став розбороняти їх, однак отримав удар, тому також став битися. В цей час ОСОБА_7 залишив їх та поїхав, а він продовжував бійку. ОСОБА_6 десь знайшов арматуру та почав його бити. Однак він відібрав арматурута наніс ОСОБА_6 множині удари в область голови. Далі ОСОБА_6 заспокоївся, сів на землю, а він пішов до будинку ОСОБА_7 . Через деякий час він взнав, що від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України, з чим погодилися прокурор та захисник.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Потерпіла ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленою в судові засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, просить визначити мінімальну міру покарання.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, за ознаками умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), активне сприяння суду у встановленні істини у справі.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 просив суд призначити ОСОБА_4 реальну міру покарання у виді позбавлення волі.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 просили призначити покарання з врахуванням ст.69 КК України, так як на це є підстави.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття, сприяння суду у встановленні істини у справі, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обтяжуючих обставин, беручи до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений злочин покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ч.1 ст. 69 ККУ нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 121 КК України, вважаючи дане покарання справедливим та достатнім для попередження вчинення нових злочинів.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий 28.08.2017р., надалі ухвалами слідчого судді та в подальшому ухвалами суду останньому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено, обвинувачений утримувався в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» і більше на волі не знаходився, суд вважає, що термін відбуття ними покарання із заліком досудового ув`язнення слід обчислювати з 28.08.2017 року, тобто з дня його фактичного затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній - тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку із цим, арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.08.2017р., а саме на: джинсові бріджи темно-синього кольору з ременом з матеріалу чорного кольору та бляхою металевого кольору з ознаками потертості, тапочки з резиновою підошвою в переплеті чорного, білого кольору, на яких виявлено плями бурого кольору - необхідно скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме паперовий конверт з біологічними зразками речовини бурого кольору, джинсові бріджи темно-синього кольору з ременом з матеріалу чорного кольору та бляхою металевого кольору з ознаками потертості, тапочки з резиновою підошвою в переплеті чорного, білого кольору, на яких виявлено плями бурого кольору, вилучені у ОСОБА_4 та одяг потерпілого ОСОБА_6 , а саме брюки чорного кольору. з ременем чорного кольору, труси темно-синього кольору та сорочку бежевого кольору необхідно знищити.

Речові докази у вигляді дактилоскопічної картки, первинна упаковка на № 45/13551 від 22.08.2017, дактилокарти на 2-ох аркушах, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження необхідно залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.100, 194, 349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 із заліком досудового ув`язнення обчислювати з 28.08.2017 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор»

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.08.2017р., а саме на: джинсові бріджи темно-синього кольору з ременом з матеріалу чорного кольору та бляхою металевого кольору з ознаками потертості, тапочки з резиновою підошвою в переплеті чорного, білого кольору, на яких виявлено плями бурого кольору - скасувати.

Речові докази, а саме паперовий конверт з біологічними зразками речовини бурого кольору, джинсові бріджи темно-синього кольору з ременом з матеріалу чорного кольору та бляхою металевого кольору з ознаками потертості, тапочки з резиновою підошвою в переплеті чорного, білого кольору, на яких виявлено плями бурого кольору, вилучені у ОСОБА_4 та одяг потерпілого ОСОБА_6 , а саме брюки чорного кольору. з ременем чорного кольору, труси темно-синього кольору та сорочку бежевого кольору знищити.

Речові докази у вигляді дактилоскопічної картки, первинна упаковка на № 45/13551 від 22.08.2017, дактилокарти на 2-ох аркушах, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1