печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу: не з`явився,

слідчий: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000029 від 25.02.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000029 від 25.02.2020 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 10.12.2020 року на підставі ували слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено належне ОСОБА_4 майно, а саме: ноутбук марки «Dell».

Враховуючи, що вказане майно є тимчасово вилученим, а арешт на вказане майно не накладався, адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважених осіб слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області повернути ОСОБА_4 вказане майно.

Згідно протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 01.11.2022 року вказана скарга надійшла в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

В судове засідання особа, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_3 не з`явився. Жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини нявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала скаргу, та слідчого на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000029 від 25.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 10.12.2020 року на підставі ували слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено належне ОСОБА_4 майно, а саме: ноутбук марки «Dell».

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Разом з тим в судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився. Додаткових доводів слідчому судді щодо предмету оскарження не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Особі, що звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься, диспозитивність.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно Кримінального процесуального кодексу України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000029 від 25.02.2020 року, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 100, 160-166, 167, 168, 170-174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000029 від 25.02.2020 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1