УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2022 Справа №607/6863/20

провадження №1-кп/607/192/2022
м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

під час розгляду у судовому засіданні в залі суду об`єднаного кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000581 від 28.02.2020р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні просила суд розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, звертаючи увагу на продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу останньому не зменшились.

Обвинувачений та захисник відносно клопотання прокурора заперечили та просять змінити застосований запобіжний захід на домашній арешт.
Суд, заслухавши прокурора щодо питання продовження строку дії запобіжного заходу, захисника та обвинуваченого, приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких тяжким злочином, його незаконна діяльність є багатоепізодична, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який є неодноразово судимим і судимість за які непогашена в установленому порядку, а також наявність існування вказаних у судовому засіданні прокурором ризиків, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_3 , у разі не продовження судом строків дії попередньо застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж зміни на домашній арешт, може переховуватись від суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, а тому строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити до 60 діб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 331, 376, розділом ІІ КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 00 год. 00 хв. 14 січня 2023 року.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1