Провадження №: 1-кс/755/117/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 , в порядку п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002204 від 01.05.2020 року, -

за участю учасників кримінального провадження:

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

13.01.2022 року, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, що пред`явлена у межах кримінального провадження № 0002204 від 01.05.2021 року.

Скарга мотивована тим, що 10.08.2021 року слідчим відділом Бучанського РУП ГУ НП в Київській області у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України, а саме досудовим розслідуванням установлено, що ТОВ «АКМ1» ідентифікаційний код юридичної особи ЄДРПОУ - 39245985, яке зареєстроване 05.06.2014 року, місцезнаходження юридичної особи: 08137, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 82, розмір статутного капіталу 990,00 грн., дата закінчення його формування відбулось 05.06.2015 року. Вказане Товариство має у власності нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, а саме: 1/2 нежитлового приміщення, яке є автомийним комплексом, загальною площею 860,2 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 нежитлового приміщення, яке є автомийним комплексом, загальною площею 860,2 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ТОВ «АРКОН-ІНВЕСТ» (), керівником якого є ОСОБА_8

25.04.2017 року, ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі ТОВ «АКМ1» придбав у ОСОБА_11 100% статутного капіталу ТОВ «АКМ1», вказаний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 . Відповідно до умов зазначеного договору частка статутного капіталу, яка відчужувалась ОСОБА_11 , внесена ним у повному обсязі. 25.04.2017 року ОСОБА_10 став повноцінним власником ТОВ «АКМ1».

25.04.2017 року, відповідно до протоколу № 25/04/2017 загальних зборів учасників ТОВ «АКМ1» припинена участь ОСОБА_11 у Товаристві у зв`язку із відчуженням належних йому корпоративних прав (статутного капіталу) на користь ОСОБА_10 , затверджено новий розподіл часток учасників ТОВ «АКМ1», де 100% статутного капіталу належало ОСОБА_13 , а також призначено директором ТОВ «АКМ1» ОСОБА_9 , який приступив до своїх обов`язків з 26.04.2017 року.

ОСОБА_9 , був обізнаний про те, що під час купівлі-продажу ( відступлення) частки у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «АКМ1», колишній власник ОСОБА_11 сформував у повному обсязі статутний капітал, а ОСОБА_13 відповідно до договору придбав підприємство ТОВ «АКМ1» із сформованим статутним капіталом.

30.08.2017 року, рішенням власника ТОВ «АКМІ» ОСОБА_10 , директором Товариства призначено ОСОБА_14 , що посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_12 .

Станом на момент скоєння злочину згідно реєстру власників іменних цінних паперів юридичної особи АТ КІФ «Гувер» () власником був ОСОБА_9 , який являється головою наглядової ради та акціонером вказаного товариства та ОСОБА_15 , яка є головним акціонером АТ КІФ «Гувер» та членом Наглядової ради вказаного товариства. У подальшому, АТ КІФ «Гувер», в інтересах якого діяло ТОВ «Інвестиційні партнери» в особі виконавчого директора ОСОБА_4 відповідно договору № 20/02/2019-1 ГУ від 20.02.2019 року, купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ «АКМ1» де АТ КІФ «Гувер» придбало у ОСОБА_10 частки у статутному капіталі «АКМ1» у розмірі 50%, що складало в грошовому еквіваленті 495, 00 гривень.

Відповідно до п. 1.6 зазначеного вище договору продавець гарантує, що на момент підписання цього Договору корпоративні права, відчуження (відступлення) яких є предметом даного договору, належать йому на праві власності, повністю ним оплачені, не знаходяться у податковій або іншій заставі, не знаходяться під арештом, не є предметом вимоги або претензій інших осіб.

Відповідно до п. 12.18 ст. 12 статуту АТ КІФ «Гувер», який затверджений Рішенням учасника Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Гувер» (Рішення № 5 від «25» липня 2017 року), голова наглядової ради в особі ОСОБА_9 , має повноваження, а саме: організовує роботу Наглядової ради; керує роботою Наглядової ради; скликає та головує на засіданнях Наглядової ради; організовує ведення Протоколу засідання; видає довіреності; на підставі рішення Наглядової Ради спільно з компанією з управління активами підписує договори щодо активів та/або цінних паперів Товариства, договори про внесення змін до договорів щодо активів та/або цінних паперів Товариства, що укладають компанією з управління активами від імені Товариства; спільно з компанією з управління активними відкриває, закриває розпоряджається рахунком в цінних паперах, поточними, депозитними рахунка Товариства; відкриває Загальні збори; організовує обрання Секретаря Загальних зборів; підписує від імені Товариства договори з компанією з управління активами та Зберігачем активів ICI або депозитарною установою та інші договори відповідно чинного законодавства України та цього Статуту; здійснює інші функцій, необхідні для організацій діяльності межах наданих йому повноважень.

Так, у ОСОБА_9 винник злочинний умисел щодо вчинення протиправних дій, метою яких було протиправне заволодіння майном підприємства - автомийним комплексом ТОВ "АКМ1" та часткою статутного капіталу товариства, що належить ОСОБА_10 , шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів.

09.12.2019 року, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи як уповноважена особа ТОВ «АКМ1», за допомогою кур`єрської служби «Express mail» направила на адресу ОСОБА_10 повідомлення про надання додаткового строку на внесення 50% частки до статутного капіталу товариства (накладна № 7808387). При цьому накладної з номером 7808387 поштового зв`язку «Express mail» не існувало, а відповідний лист ОСОБА_10 не надходив.

Отже, ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та інші особи заздалегідь створили штучні підстави для подальшого протиправного заволодіння майном ТОВ «АКМ1» та часткою статутного капіталу ОСОБА_10 , який вже був сформований під час придбання підприємства останнім.

Продовжуючи свої протиправні дії, з метою досягнення злочинного результату, спрямованого на протиправне заволодіння часткою та майном Товариства, ОСОБА_9 та ОСОБА_15 склали офіційний документ протоколу № 01-04/2020 від 10.04.2020 року, засідання наглядової ради АТ «КІФ «Гувер», як співвласника ТОВ «АКМ1», де член наглядової ради ОСОБА_9 , запропонував виключити ОСОБА_10 зі складу учасників ТОВ «АКМ1», перерозподілити частки Товариства та виключити інформацію про кінцевого бенефіціарного власника відносно ОСОБА_10 .

При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_15 внесли до офіційного документу протоколу засідання наглядової ради № 01-04/2020 від 10.04.2020 року недостовірні відомості про те, що ОСОБА_13 не вніс частку до статутного капіталу ТОВ «АКМ1».

Так, маючи на меті злочинний намір та продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , вчиняють протиправну дію, а саме: 15.04.2020 року, за місцем реєстрації ТОВ «АКМ1», без відома ОСОБА_10 , проведено збори учасників Товариства, на яких був присутній лише один учасник Товариство АТ «КІФ «Гувер», від імені та в інтересах якого діяло ТОВ «КУА «Інвестиційні партнери» в особі виконавчого директора ОСОБА_4 .

Рішенням цих зборів, ОСОБА_10 було виключено з числа власників ТОВ «AKM1» шляхом внесення до протоколу загальних зборів № 1/2020 завідомо недостовірної інформації про те, що ОСОБА_10 не вніс свою частку до статутного капіталу товариства, про що отримав повідомлення про необхідність внесення такої частки у встановлений строк.

Протокол складено та підписано ОСОБА_4 , посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_16 , та передано до реєстратора Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області ОСОБА_17 , яка і провела реєстраційні дії.

16.04.2020 року, виконавчим директором ТОВ «КУА «Інвестиційні партнери» ОСОБА_4 , що діяла в інтересах АТ КІФ «Гувер» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , здійснено продаж 100% частки в статутному капіталі ТОВ «АКМ1». Отже, група осіб у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, протиправно заволоділи майном підприємства 1/2 частки нежитлового приміщення, яке є автомийним комплексом загальною площею 860,2 м 2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлового приміщення «АКМ1», а також часткою статутного капіталу Товариства, що належить ОСОБА_10 , шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів.

Згідно з висновком комплексної судово-економічної експертизи із залучення фахівця в галузі оцінки № 1/11-20 від 20.11.2020 року, вартість корпоративних прав ОСОБА_10 у ТОВ «АКМ1» станом на 15.04.2020 року, дорівнювала 3 924 500 гривень. Отже, протиправними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 заподіяно велику шкоду ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України, тобто у протиправному заволодінні майном підприємства, у тому числі часткою його учасника, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, вчиненому групою осіб за попередньою змовою, що заподіяло велику шкоду.

На думку скаржника, твердження, які покладені слідчим в основу повідомлення про підозру, не можуть свідчити про об`єктивність досудового слідства, та законність повідомлення про підозру, адже не містять жодної конкретики, як того вимагає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, а фактичні обставини події не відповідають тим, що викладені в оскаржуваному повідомленні про підозру. Підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.

Так, для повідомлення особі про підозру, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б сумніви щодо того, що: 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають їх відповідальність.

Зокрема, факти, які вказані у повідомленні про підозру не відповідають зібраним досудовим слідством доказам, як до повідомлення про підозру, так і після. Так, в повідомленні про підозру слідчим зазначено, що ОСОБА_9 заздалегідь розроблено злочинний план щодо заволодіння майном підприємства - автомийним комплексом ТОВ "АКМ1», та часткою статутного капіталу товариства. Вказане твердження сторони обвинувачення є надуманим та безпідставним, оскільки взагалі не грунтується на матеріалах слідства. Жодних доказів того, що ОСОБА_9 діяв в змові із ОСОБА_4 слідством не здобуто. Зокрема, у повідомленні про підозру, слідчий зазначив, що за допомогою кур`єрської служби «Express mail» було направлено на адресу ОСОБА_10 повідомлення про надання додаткового строку внесення 50% частки до статутного капіталу товариства (накладна № 7808387), при цьому, накладної з номером 7808387 поштового зв`язку «Express mail» не існувало, а відповідний лист ОСОБА_10 не надходив. Крім того, не враховано, що 09.12.2019 року, ТОВ «АКМ 1» на адресу ОСОБА_18 був направлений лист з описом вкладення «Повідомлення про надання додаткового строку на внесення частки статутного капіталу ТОВ «АКМ 1» (50 п`ятдесят %). Даний лист був доставлений ОСОБА_10 кур`єром кур`єрської служби post media 12 грудня 2019 року. Від отримання листа ОСОБА_10 відмовився, тобто, про необхідність внесення коштів для формування статутного капіталу, ОСОБА_10 був повідомлений належним чином, проте, протягом 30 днів не вчинив жодних дій для внесення коштів.

21.02.2020 року, ТОВ «АКМ 1», листом направило «Повідомлення про проведення загальних зборів ТОВ «АКМ 1», які відбудуться 15.04.2020 року про виключення зі складу засновників ОСОБА_10 », що випливає з опису листа. Даний лист був направлений кур`єрською службою post media 21.02.2020 року, та доставлений ОСОБА_10 , 25 лютого 2020 року. Від отримання даного листа він також відмовився.

Тому наглядовою радою акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГУВЕР" прийнято рішення, оформлене протоколом № 01-04/2020 від 10.04.2020 року, щодо виключення зі складу учасників ТОВ «AKM 1» ОСОБА_10 зменшення статутного капіталу ТОВ «АКМ 1» на розмір несплаченої частки учасника, перерозподіл частки ТОВ «АКМ1», та виключення інформації про кінцевого беніфіціара власника відносно ОСОБА_10 було оформлене з повідомленням ОСОБА_10 .

Крім того, слідчим органом не встановлено мотивів вчинення вище вказаного злочину ОСОБА_4 в складі групи осіб ОСОБА_4 , не являється власником чи беніфіціаром ТОВ «АКМ1» та акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГУВЕР".

Також слідством не був проаналізований протокол N 01-04/2020 засідання Наглядової ради акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГУВЕР" від 10.04.2020 року, яким члени наглядової ради акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Гувер», вирішили виключити ОСОБА_10 зі складу учасників ТОВ «АКМ1», тобто, саме цим протоколом було вирішено виключити ОСОБА_10 зі складу учасників ТОВ «АКМ1». Участі в прийнятті даного протоколу ОСОБА_4 не брала а лише виконувала рішення, яке було прийняте даним протоколом, як керівник ТОВ «КУЛ «Інвестиційні партнери», тому протокол № 1/2020 від 15 квітня 2020 року зборів учасників ТОВ «АКМ 1» є похідним від протоколу № 01-04/2020 засідання Наглядової ради акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГУВЕР" від 10 квітня 2020 року та в ньому фактично було виконано прийняте в протоколі № 01-04/2020 засідання Наглядової ради акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГУВЕР" від 10 квітня 2020 року рішення.

Таким чином, ОСОБА_4 самостійно не приймала рішення про виключення ОСОБА_10 зі складу ТОВ «АКМ1», а виконувала прийняте рішення. Також ОСОБА_4 за своїми посадовими обов`язками, ані за договором про управління активами акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГУВЕР", не мала можливості та права проводити перевірку рішень акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГУВЕР".

Водночас, ОСОБА_4 , не мала права не виконувати прийняті рішення. Саме невиконання даних рішень було б порушенням договору на управління активами. Оскільки рішення, та надані ОСОБА_4 документи відповідали всім вимогам закону, вона не мала жодної можливості не виконати дане рішення. Також висновку дійшло Міністерство Юстиції України у своєму наказі № 1762/7 від 06.07.2021 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_10 . Так згідно п.п. 1.2. договору № 25/07-2017/1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 25 липня 2017 року, КУА діє, в тому числі на підставі рішень Фонду. Такого ж, фонд приймає рішення по діяльності самостійно. Також п.п. 2.2.1. цього ж договору вказується, що КУА має управляти активами Фонду відповідно до вимог Регламенту Фонду, Проспекту емісії цінних паперів Фонду, рішень Наглядової ради Фонду та чинного законодавства України. Згідно п. п. 4.1.1. КУА несе майнову відповідальність за збитки, що були спричинені Фонду її діями (бездіяльністю). п. п. 4.2.1. договору передбачено, що Фонд сам несе за достовірність наданої КУА інформації.

Таким чином, орган досудового розслідування під час винесення повідомлення ОСОБА_4 про підозру, чітко не вказав про беззаперечність фактів, викладених у тексті підозри, та не посилався на зібрані у зв`язку з цим докази під проведення процесуальних дій до оголошення підозри.

Не вказано, та не встановлено під час розслідування, як до оголошення підозри, та після її оголошення, якими саме беззаперечними доказами, зібраними на підставі протоколів допитів підозрюваних, підтверджується, що ОСОБА_9 разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_4 діяли умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою. Також дана підозра не вручалася ОСОБА_4 що випливає про наявність інформації про внесення підозри до ЄРДР стосовно ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 не затримували, всі контакти та місце проживання ОСОБА_4 слідству відомі, проте, у слідства немає жодного доказу вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру.

Крім того, з витягу про внесення кримінального провадження до ЄРДР вбачається перелік слідчих та прокурорів у даному кримінальному провадженні, однак, в повідомленні про підозру, що додається слідчим до клопотання зазначені інші особи, тому виникає сумнів, що дану підозру було підписано уповноваженою особою.

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 скаргу підтримали з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на обґрунтованість та законність оголошеної підозри ОСОБА_4 .

Представник потерпілого ОСОБА_6 заперечував проти доводів, викладених у скарзі, посилаючись на те, що підозра, яка оголошення ОСОБА_4 є законною та обґрунтованою, просив у задоволені скарги відмовити.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, заслухавши думку учасників, суд встановив наступне.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість ціле спрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено, що Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснює досудове розслідування кримінального провадження за № 00002204 від 01.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

За результатами досудового розслідування, 10.08.2021 року слідчий групи слідчих - начальник відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_19 , за погодженням прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_20 , у межах кримінального провадження за №0002204 від 01.05.2020 року, повідомила ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2КК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту положень ч. 1 ст. 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

У той же час передумовою наявності обґрунтованості підозри та підстав для застосування запобіжного заходу є здійснення відповідного письмового повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, яке має бути здійснено належною уповноваженою особою у порядку, передбаченому законом.

У повідомленні про підозру ОСОБА_4 від 10.08.2021 року, належним чином вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Разом із тим, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень /ч.1 ст.42 КПК України/.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи /ч.3 ст.111 КПК України/.

Статтею 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання, повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий групи слідчих - начальник відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_19 , за погодженням прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_20 , у межах кримінального провадження за №0002204 від 01.05.2020 року, повідомила ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України, та 10.08.2021 року, направила ОСОБА_4 повідомлення про підозру поштою за адресами: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із вище зазначеного слідчий, прокурор зобов`язані здійснювати повідомлення про підозру належним чином в порядку ст. 278 КПК України.

Згідно з п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Murray v. the United Kingdom» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, враховуючи зазначене, слідчий суддя, дослідивши зміст скарги та надані матеріали кримінального провадження, вбачає, що посилання сторони захисту на необґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними, оскільки порядок повідомлення про підозру дотримано, а зміст її відповідає положенням ст. 277 КПК України.

Разом з тим, доводи сторони захисту щодо обґрунтованості та достатності підстав для скасування повідомлення про підозру, пред`явленої ОСОБА_4 , не можуть лягти в основу підстав необґрунтованості пред`явленої підозри, оскільки доказів на підтвердження таких обставин немає.

При цьому, на даній стадії досудового розслідування обставини, викладені у повідомленні про підозру, вказують на достатність підстав припущення причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.3 ст. 206-2 КК України, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України, у зв`язку з чим у задоволені скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 , в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002204 від 01.05.2020 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя