Справа № 545/348/23
Провадження № 1-в/545/163/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2023 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві спільне подання державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак, Запорізької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше судимого,

1)23.05.2013 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185 КК України штраф 1700грн.;

2)25.04.2018 Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 309, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, знятий з обліку 08.10.2020 по закінченню іспитового строку.

Засудженого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2020 за ст. ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.1 ст.72,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавленні волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.05.2022 вирок залишено без змін, -

у с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув більше 1/2 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Також просили встановити адміністративний нагляд щодо засудженого ОСОБА_4 в разі застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він був засуджений до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Засуджений та представник адміністрації у судове засідання не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд подання без їхньої участі.

Представник спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що подання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2020за ст. ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.1 ст.72, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавленні волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.05.2022 вирок залишено без змін. Згідно з розпорядженням суду вирок набрав законної сили 26.05.2022 року. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахується з часу затримання - 04.10.2021 року.

Згідно з ч.1 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням засуджений ОСОБА_4 відбув більше 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як встановлено судом, за період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 мав 3 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не мав.

Згідно з характеристикою засудженого, ОСОБА_4 характеризується позитивно, працевлаштований різноробочим житлової зони установи, де працює до даного часу, до праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. За вироком суду позову не має, виконавчі листи на адресу установи не надходили.

Адміністрація установи у своїй характеристиці зазначила, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Так, одним із показників виправлення засудженого є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа довела своє виправлення.

Адміністрація установи у характеристиці від 16.01.2023 зазначила, що засуджений «довів своє виправлення». На обґрунтування свого висновку адміністрація установи навела певні обставини, які, на її думку, свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду.

Повно та всебічно проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини основного покарання.

У частині щодо встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Згідно з п. «г» ч.1 ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» підставою для встановлення адміністративного нагляду є вирок суду, що набрав законної сили, щодо осіб, засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Відповідно до п.8. постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.03.1986 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» оскільки адміністративний нагляд встановлюється тільки на підставі і в порядку, передбаченому Законом, суди при розгляді кримінальних справ зобов`язані підвищити вимогливість до органів внутрішніх справ з тим, щоб досудова підготовка за протокольною формою матеріалів про порушення правил адміністративного нагляду, а в передбачених законом випадках, дізнання і попереднє слідство проводились всебічно, повно і об`єктивно. Зокрема, належить вимагати: відомості про попередні судимості піднаглядного; матеріали виправно-трудової установи чи органу внутрішніх справ, що характеризують його на час перебування в місцях позбавлення волі або після відбуття покарання; дані про заходи стягнення, які застосовувались за порушення режиму відбування покарання чи порушення громадського порядку, прав інших громадян або за інші правопорушення; письмове попередження про можливість встановлення адміністративного нагляду та інші дані, необхідні для вирішення питання про законність і обґрунтованість встановлення та продовження адміністративного нагляду.

Частинами 1, 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного життя; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2020 за ст. ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.1 ст.72 КК України до 1 року позбавленні волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2019 та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Отже, ОСОБА_4 не може вважатися особою, яка засуджена до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, оскільки він відбуває покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2020 за ст. ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.1 ст.72,71 КК України, що не є підставою для застосування щодо нього п. «г» ч.1 ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Окрім того, вирішуючи питання щодо наявності підстав для встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого, з огляду на характер та обсяг обмежень, суд вважає це втручанням у його право на повагу до приватного життя, яке ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.01.2021 року по справі «Дедеш проти України», будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Роман Захаров проти Росії» [ВП] (Roman Zakharov v. Russia) [GC], заява № 47143/06, пункт 227, ЄСПЛ 2015). …. встановлення адміністративного нагляду на строк один рік є втручанням в право особи на повагу до приватного життя. Цей захід ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та може переслідувати законну мету запобігання злочинам. Водночас слід оцінювати чи буде цей захід пропорційним законній меті, яка переслідувалася, і чи були відповідними та достатніми підстави наведені національними органами влади для його обґрунтування. У всякому разі, органи державної влади повинні проаналізувати індивідуальні обставини заявника та пояснити, чому в його справі встановлені щодо нього обмеження були необхідними.

Будь-яких обґрунтувань, підтверджених належними доказами, тієї обставини, що засуджений становить небезпеку для суспільства та може вчинити злочин, у поданні не наведено, а також, який саме виховний вплив може бути здійснений на засудженого внаслідок встановлення адміністративного нагляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідних та достатніх підстав для обґрунтування необхідності встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_4 не наведено.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, п. «б» ч.1 ст.3, ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі»,-

у х в а л и в:

Спільне подання адміністрації державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 1 рік 01 місяць 18 днів від відбування покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2020.

У задоволенні подання начальника державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» у частині встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1