КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 зі змінами та доповненнями, та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 зі змінами та доповненнями, на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242, за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки, Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Донецького обласного суду від 26 січня 2000 року за ст. 93 П "Б", "Г", "Е", "І", ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України 1961 року до 15 років позбавлення волі, 12 червня 2013 року звільненого умовно-достроково з Біленківської ВК Запорізької області №99 на строк 10 місяців 28 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької обл., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимої вироком Оболонського районного суду міста Києва від 23

__________________________________________________________________________________

Справа №755/8691/15-к Суддя- ОСОБА_12

Апеляційне провадження № 11-кп/824/12/2022 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

квітня 2013 року за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненої ухвалою апеляційного суду міста Києва від 15 травня 2014 року від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію" від 15 травня 2014 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_11 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_11 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст.ст. 44, 49 КК України, а кримінальне провадження у цій частині закрито, у зв`язку із закінченням строків давності.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено обчислювати з 04.03.2015.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_11 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04.03.2015 по 20.06.2017 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_11 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 15.01.2018 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобов`язання, та негайно звільнено з-під варти.

Вироком ухвалено вважати ОСОБА_11 таким, що повністю відбув покарання.

Цим же вироком ОСОБА_10 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, та їй призначено покарання: за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст.ст. 44, 49 КК України, а кримінальне провадження у цій частині закрито, у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу у виді застави залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту взяття її під варту у порядку виконання вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції 26.11.2015), ОСОБА_10 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20.03.2015 по 14.04.2015, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_11 та ОСОБА_10 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_7 500 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Судом у кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Не погодившись із вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просила вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, та закрити кримінальне провадження стосовно нього за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подала зміни та доповнення до апеляційної скарги, в яких просила вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Від захисника ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 надійшла апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції, в якій вона, не оспорюючи фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, доведеність винуватості обвинувачених та кваліфікацію їх дій, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 190 КК України покарання тяжкості кримінального правопорушення унаслідок м`якості, просила скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 стосовно ОСОБА_10 у частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 190 КК України, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 призначити покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 остаточно призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 подав на вирок суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та кваліфікацію дій обвинувачених, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання тяжкості кримінальних правопорушень унаслідок м`якості, просив скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 у частині призначеного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 призначити покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 остаточно призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_11 призначити покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_11 остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Також, на вирок суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , в якій вона, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просила вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15.01.2018 стосовно ОСОБА_10 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.11.2021 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15.01.2018 та за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у частині призначення обвинуваченому ОСОБА_11 більш суворого покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку з відмовою захисника ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , та першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_15 від апеляційних скарг.

Відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь.

27.12.2022 прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_10 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Одночасно прокурор подав клопотання про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Подане клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченої з метою приводу прокурор мотивував тим, що ОСОБА_10 тривалий час не з`являлась до Київського апеляційного суду без поважних причин та перебувала в розшуку, у зв`язку із чим ухвалою Київського апеляційного суду від 25.10.2022 їй змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою строком до 23.12.2022. Вказана ухвала не була виконана через самовільне залишення обвинуваченої приміщення суду та подальше переховування від суду. У зв`язку із закінченням 23.12.202 строку дії ухвали про зміну запобіжного заходу, на даний час існують підстави для застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу на новий термін та надання дозволу для її затримання з метою приводу до Київського апеляційного суду.

Колегія суддів, вислухавши думку прокурора ОСОБА_5 , який просив надати дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_10 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшла висновку про задоволення клопотання прокурора, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Як убачається з ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;

3) відкликання ухвали прокурором.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, в ході апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_10 протягом тривалого часу не з`являлася за викликом суду без поважних причин, у зв`язку із чим щодо неї неодноразово було застосовано примусовий привід, та ухвалою Київського апеляційного суду від 14.02.2022 обвинувачену було оголошено в розшук.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.10.2022 клопотання прокурора ОСОБА_5 задоволено, змінено обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжний захід із застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 25.10.2022 по 23.12.2022 включно.

Цією ж ухвалою заставу в розмірі 304 500 гривень, внесену за обвинувачену ОСОБА_10 , на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20.03.2015 року, звернуто в дохід держави шляхом зарахування її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвалено взяти обвинувачену ОСОБА_10 під варту в залі суду негайно.

Обвинувачена ОСОБА_10 була ознайомлена зі змістом прийнятого судом рішення про зміну їй запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

Разом з тим, вручити обвинуваченій ОСОБА_10 належним чином завірену копію ухвали Київського апеляційного суду від 25.10.2022 та виконати її у частині негайного взяття обвинуваченої ОСОБА_10 під варту у залі суду не виявилось можливим, оскільки одразу після проголошення резолютивної частини ухвали та закінчення судового засідання 25.10.2022 о 15 год. 22 хв., ОСОБА_10 самовільно покинула приміщення суду.

Як убачається із долучених прокурором до клопотання матеріалів, зокрема пояснень ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , відібраних у вказаних осіб оперуповноваженими ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 31.10.2022 з метою виконання ухвали Київського апеляційного суду від 25.10.2022 про зміну ОСОБА_10 запобіжного заходу, остання за наявними у матеріалах справи адресами місця реєстрації та проживання на даний час не перебуває, та місцезнаходження обвинуваченої встановити не виявилось можливим.

У зв`язку із наведеним, ухвалою Київського апеляційного суду від 01.11.2022 клопотання прокурора ОСОБА_5 задоволено, та оголошено у розшук обвинувачену ОСОБА_10

23.12.2022 закінчився строк дії ухвали Київського апеляційного суду від 25.10.2022 про зміну обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжного заходу із застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою, якою було ухвалено взяти обвинувачену негайно під варту.

Станом на день розгляду клопотання прокурора, обвинувачена ОСОБА_10 продовжує ухилятися від суду, її місцезнаходження не встановлено та ухвалу Київського апеляційного суду від 01.11.2022 про розшук обвинуваченої не виконано.

Таким чином, ураховуючи, що обвинувачена ОСОБА_10 ухилилась від виконання ухвали про зміну їй запобіжного заходу, продовжує переховуватися від суду, місцезнаходження останньої на даний час суду не відоме, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, оголосити обвинувачену ОСОБА_10 в розшук та надати дозвіл на її затримання з метою приводу до Київського апеляційного суду для участі у розгляді клопотання прокурора про застосування щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, враховуючи, що апеляційне провадження триває понад 4 роки, колегія суддів вважає за необхідне визначити строк дії ухвали в частині дозволу на затримання на максимальний строк, передбачений ст. 190 КПК України.

Керуючись ст. ст. 190, 323, 331, 335, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Оголосити у розшук обвинувачену ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької обл., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_10 , з метою її приводу до Київського апеляційного суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_10 , негайно вручити їй копію ухвали та не пізніше 36 годин з моменту затримання доставити обвинувачену ОСОБА_10 до Київського апеляційного суду за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 2а, для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Організацію виконання ухвали доручити органу, який проводив досудове розслідування - Дніпровському управлінню поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

До розшуку ОСОБА_10 апеляційне провадження у кримінальному провадженні № 0000242 зупинити.

Визначити строк дії ухвали в частині надання дозволу на затримання обвинуваченої ОСОБА_10 , з метою її приводу до Київського апеляційного суду, 6 місяців з дня її постановлення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

___________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3