НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3990/22
Провадження № 1-кп/0182/973/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження відомості про вчинення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001058 від 20.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого не має, особою з інвалідністю, пенсіонером чи депутатом не являється, непрацюючого, зареєстрований та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.07.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 27.03.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 31.07.2014 року та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 13.06.2019 р. по відбуттю строку покарання;

- 09.02.2022 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (приймаючого участь у режимі відеоконфереції),

захисника адвоката ОСОБА_5

в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа
1. ОСОБА_3 20.09.2022 приблизно о 08 годині 40 хвилин знаходячись біля запасного виходу будинку АДРЕСА_2 , побачив на паркані жіночу сумку, яку повісила ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаної сумки та майна, що знаходиться в середині сумки.
2.В той же день та час ОСОБА_3 перебуваючи поблизу запасного виходу будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», підійшов до паркану біля запасного виходу вказаного будинку та взяв жіночу сумку в якій знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi 4X 2/16 GB» білого кольору з золотистою кришкою та особисті документи на ім?я ОСОБА_6 , вартість якого складає 876 грн. 33 коп.
3.Так, ОСОБА_3 тримаючи у правій руці жіночу сумку, що належить ОСОБА_6 направився в бік пр-ту. Трубників, з метою втечі з місця злочину. Однак, в той час коли ОСОБА_3 відходив від місця вчинення кримінального правопорушення, його помітила потерпіла ОСОБА_6 , яка на той момент знаходилась неподалік та викидала сміття у сміттєвий бак. Побачивши, що ОСОБА_3 втікає з її сумкою ОСОБА_6 попрохала останнього зупинитись та повернути її речі, однак ОСОБА_3 почувши прохання потерпілої та усвідомивши, що його дії були викриті, утримуючи сумку в руках, прискорив свій рух та втік з місця злочину, чим завдав останній матеріальної шкоди на суму 876 грн. 33 коп.
4.Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для здійснення таємного викрадення чужого майна, однак обставини які виникли в результаті скоєного злочину, несуть характер відкритого викрадення чужого майна.
5.Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання
6.20.10.2022 року прокурор Нікопольської окружної прокуратури направив до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001058 від 20.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України разом з угодою про визнання винуватості, укладеної 12.10.2022 року в даному кримінальному провадженні в порядку статей 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 . Угода надійшла разом із заявою потерпілої ОСОБА_6 про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

7.Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.186 КК України.

8.Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

9.В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.

Позиція сторін кримінального провадження щодо затвердження угоди про визнання винуватості
10.В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили затвердити укладену угоду, при цьому обвинувачений зазначив, що повністю визнає свою вину, згоден з викладеними обставинами в обвинувальному акті, засвідчив добровільність укладення угоди та розуміння наслідків її укладення.

11.Прокурор також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

12.Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи наявна заява про розгляд угоди про визнання винуватості без її участі.

Мотиви, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується
13.Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
14.Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

15.Згідно із обвинувальним актом, обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у вчиненні якого він визнав себе винуватим, яке враховуючи положення статті 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

16.При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, при цьому він має ряд прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

17.Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

18.Вказана угода не суперечить вимогам КПК України та КК України, відповідає інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

19.Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення йому узгодженого покарання, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, вчинено кримінальне правопорушення (тяжкий злочин), обставин його вчинення, особи винного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, за наявності обтяжуючих покарання обставин вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, рецидив злочину, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

20.Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участі захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

21.Крім того, судом встановлено що ОСОБА_3 було засуджено 09.02.2022 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнено від відбуття покарання на підставі ст.75,76 КК України з випробувальним терміном 2 роки. Вирок набув законної сили 13.05.2022.

22.Тому, керуючись дискреційними повноваженнями суду, при ухваленні вироку судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення 20.09.2022 року, тобто в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки 09.02.2022 року був засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, вирок набув законної сили 09.03.2022.

23.У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 КК України (ч.3 ст.78 КК України).
24.Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
25.Згідно з ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
26.Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз.1 п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК України), за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі, тощо.
27.Згідно з висновком, викладеному в постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі № 263/2779/18, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.
28.Враховуючи викладене суд вважає необхідним, на підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати до покарання за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 року.
Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку
29.Рішення про речові докази необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК України.

30.Цивільний позов по справі не заявлявся.

31.Відносно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою який, до вступу вироку у закону силу, слід залишити без змін.

32.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

33.Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта, при проведенні судово-товарознавчої експертизи №2355 від 20.09.2022 на суму 170,00 грн., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
1.Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 жовтня 2022 укладену між прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України в кримінальному провадженні №0001058 від 20.09.2022.

2.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України, і призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

3.На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць.
4.Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
5.Зарахувати у строк відбування покарання час тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою з 20.09.2022 року до дня набуття вироком законної сили.
6.Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироку законної сили - залишити без змін.
7.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.
8.Цивільний позов не заявлений.

9.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
10.Речові докази:
-диск з відеозаписом з камери, що розташована поблизу буд. 23 по проспекту Трубників, від 20.09.2022 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001058 від 20.09.2022 та долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах справі;
-жіночу сумку світлого кольору зі шкірозамінника в якій знаходяться: мобільний телефон «Xiaomi» білого кольору, сенсорний, гроші 700 грн. (купюри 500 грн. та 200 грн.), пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , 1950 р.н., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які поміщено до спец. пакету INZ 4050281, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001058 від 20.09.2022 року та передані на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_6 залишити у її користуванні.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1