Справа № 159/1906/22
Провадження № 1-кп/159/106/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження строків запобіжного заходу

11 січня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 (дистанційно)

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 01.03.2022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, який проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 01.03.2022 приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , керуючись метою умисного протиправного позбавлення життя іншої людини, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи, що наслідком вказаних дій може бути смерть потерпілої та бажаючи настання таких наслідків, взявши в руку кухонний ніж, спричинив ним тілесні ушкодження своїй матері ОСОБА_6 у вигляді різаної рани на передньо-боковій поверхні шиї зліва з пошкодженням підшкірно-жирової клітковини, м`язів, артерій та вен шиї зліва з розвитком гострої масивної зовнішньої крововтрати та геморагічним шоком, якi за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, в результаті яких наступила смерть ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України.

01.03.2022 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України. Того ж дня ухвалою слідчого судді щодо нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Ухвалою суду від 19.09.2022 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 17.11.2022 включно, одночасно з урахуванням тривалості судового прововадження визначено розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави в мінімальному розмірі для особливо тяжких злочинів - 198 480 гривень.

За клопотанням сторонни захисту 16.11.2022 з метою перевірки тверджень обвинуваченого ОСОБА_4 про самогубство матері судом призначена комісійна судово-медична експертиза.

Також ухвалою від 16.11.2022 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14.01.2023.

Підставою для подальшого утримання під вартою суд визначив високий рівень ризику втечі.

09.01.2023 до суду надійшло клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, не має постійного місця роботи, постійних засобів зв`язку, посередньо характеризується за місцем проживання, допускає вживання спиртних напоїв, що у сукупності свідчить про продовження існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, вважає, що обвинувачений може вдатись до втечі і у такий спосіб перешкодити судовому розгляду. Додатково повідомив, що орієнтовна дата виконання ухвали суду про проведення експертизи - 20 січня 2023 року.

Сторона захисту, як і раніше, покликаючись на можливість сестри ОСОБА_7 , яка проживає поруч, забезпечити дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час домашнього арешту, просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов такого висновку.

За приписами ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно із вимогами ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування (судового розгляду) до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виконуючи вимогу закону суд встановив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.

На даній стадії судового розгляду суд не надає оцінки наявності обґрунтованої підозри, оскільки ОСОБА_4 перебуває у статусі обвинуваченого.

Що стосується заявлених прокурором ризиків, то суд вже неодноразово у своїх ухвалах визначав наявність лише ризику втечі.

На переконання суду такий ризик продовжує існувати.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини тяжкість покарання, якому може бути піддана особа, можна законно розглядати, як обставину, що може спонукати особу до втечі.

Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати характеристику особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, зв`язки із країною переслідування та інше.

ОСОБА_4 не має утриманців, проживав разом з матір`ю, яка померла, єдиним його житлом є житло за місцем події, за показаннями самого обвинуваченого у день події він перебував у стані алкогольного сп`яніння, рідні брати і сестри обвинуваченого в судовому засіданні висловили готовність допомагати обвинуваченому матеріально, але жоден з них не зміг взяти на себе зобов`язання щодо перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом за місцем їхнього проживання.

Характер обвинувачення та перелічені обставини доводять продовження існування ризику втечі.

В умовах воєнного стану цей ризик підвищує суспільну небезпечність особи.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на те, що завершити судовий розгляд до закінчення строку дії попередньої ухвали неможливо, вимогу прокурора про продовження строку запобіжного заходу необхідно задовольнити.

Будь-який інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить досягнення мети кримінального провадження.

Посилання захисника на можливість рідних забезпечити перебування обвинуваченого під домашнім арештом не приймаються судом, оскільки жоден із рідних не погодився на те, щоб обвинувачений проживав разом з ними в їхньому будинку.

Крім того, суд визначив альтернативний запобіжний захід - заставу у мінімальному розмірі для такої категорії злочинів, тому рідні не позбавлені можливості внести заставу і у такий спосіб гарантувати дотримання обвинуваченим обов`язку з`являтись до суду.

Керуючись статтями 176-183,197-199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів - до 11 березня 2023 року включно із правом внесення застави в розмірі 198480,00 гривень.

У разі внесення застави у вказаній сумі обвинуваченого звільнити з-під варти, вважається, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді заставистроком на два місці з дня внесення застави та на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього обов`язки: не залишати житло за адресою АДРЕСА_1 без дозволу суду.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем або обвинуваченим застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_1