Дата документу 13.01.2023Справа № 554/268/23
Провадження № 1-кп/554/866/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

встановив:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали справи щодо яких виділено в окреме провадження, на початку липня 2022 року по вулиці Героїв Сталінграду в м. Полтава, під час зустрічі зі знайомими запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за грошову винагороду організувати їх перетин через державний кордон України, поза визначеними пунктами пропуску. З цією метою в серпні 2022 року за тією ж адресою довів їм, що у визначений час за його вказівкою він направить їх з м. Полтави до м. Чернівці до осіб, матеріали справи, щодо яких виділено в окреме провадження, які організують їх зустріч та у визначений час доставлять до місця, де вони незаконно перетнуть державний кордон України, повідомив, що кожен з них за організацію незаконного перетину державного кордону повинен взяти із собою гроші в сумі 3200 доларів США, щоб потім передати їх іншим особам, матеріали справи щодо яких виділено в окреме провадження.

01.09.2022 ОСОБА_4 , по АДРЕСА_2 , у своєму автомобілі «Аudi A4» д.н.з. НОМЕР_1 , при особистій зустрічі, підтвердив ОСОБА_7 розроблену ним злочинну схему та пообіцяв надати контакти особи, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, після чого по зателефонував останньому та повідомив про намір перетину державного кордону України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дату їх виїзду з м. Полтава до м.Чернівці, а саме: 03.09.2022, також 01.09.2022 на мобільний телефон ОСОБА_7 він переслав номер телефону іншої особи, матеріали справи щодо якої виділено, для подальшого зв`язку.

04.09.2022 приблизно о 10 год. 00 хв. особа, матеріали справи щодо якої виділено в окрема провадження зустріла ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у м. Новоселиця Новоселицького району Чернівецької області, звідки, автомобілем «RENAULT LAGUNA», доставила та заселила останніх до 204-го номеру мотелю «Валерія», за адресою: АДРЕСА_3 . Після цього в номері вищезазначеного мотелю за попередньою змовою із іншими обвинуваченими отримала для себе грошову винагороду по 3200 доларів США від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за незаконне переправлення останніх через Державний кордон України. Одразу після цього особу щодо якої справа виділена в окреме провадження затримано працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене щодо декількох осіб за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід тримання під вартою із визначеним раніше розміром застави в сумі 7744300 грн, мотивуючи, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому існують ризики ухилення його від суду, впливу на свідків, у зв`язку з чим, на його думку, інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити його належної поведінки.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прохали змінити його на особисте зобов`язання, мотивуючи, що ризики, наведені прокурором не доведені, обвинувачений тривалий час утримується під вартою, тяжко хворіє на гіпертонію та хвороби опорно-рухового апарату, потебує оперативного втручання, має міцні соціальні зв`язки, зокрема, з братом та сином, постійне місце проживання. Обвинувачений, між тим, не має закордонного паспорта, за межі України не виїздив, за межі міста виїздив рідко й то по роботі. Визначений йому розмір застави є непомірним для нього, оскільки мав періодичні заробітки.

Суд, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 2 місяців.

Жодних доказів до клопотання, які б доводили правову позицію прокурора суду не надано та суд на даній стадії процесу (в рамках підготовчого судового засідання) процесуально позбавлений права самостійно з власної ініціативи досліджувати справу та оцінювати наявні в ній матеріали.

Допоки ж ОСОБА_4 користується презумпцією невинуватості, його провина наразі не доведена у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому має враховуватись практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні.

Виходячи з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. У рішенні ЄСПЛ «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року констатовано порушення вимог п. 3 ст. 5 Конвенції, оскільки національні суди продовжували тримання під вартою, посилаючись восновному на тяжкість вчиненого злочину, та використовували стереотипні формулювання без розгляду конкретних обставин справи. Відповідно до рішення у справі «Пічугін проти України» від 23.10.2012 року, ЄСПЛ констатував порушення Конвенції через невмотивованість у рішення суду продовження існування ризиків втечі обвинуваченого і чи виправдовують вони позбавлення волі протягом усього часу кримінального провадження. У справах «Цигоній проти України» від 24.11.11 року, «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року, «Дейнеко проти України» від 21.05.2019 року ЄСПЛ констатував порушення Україною п. 3 ст. 5 Конвенції у зв`язку з тим, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою не містило належних і достатніх підстав для такого тривалого тримання та національні суди не розглянули жодних альтернативних запобіжних заходів. В рішенні ЄСПЛ у справі «Ходорковський проти Росії», зазначається, що арешт буде прийнятним в світлі положень Конвенції тільки, якщо «обов`язок, передбачений законом» не може бути виконано більш м`якими засобами.

Принцип пропорційності передбачає необхідність встановлення рівноваги між важливістю забезпечити негайне виконання зобов`язання та важливістю права на свободу в демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ Сааді проти Сполученого Королівства).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в статті 178 КПК України.

Зокрема, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно провести оцінку в сукупності всіх обставин, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд зазначає, що прокурором відповідно до вимог ст. ст. 184, 199 КПК України не доведено наявності ризиків, зазначених у ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України, а також того, що ці ризики виправдовують подальше тривале тримання обвинувачених під вартою.

Певний публічний інтерес до цієї справи на початкових етапах провадження та сама тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, яке, між тим, за даними обвинувального акту не призвело до фізичної чи матеріальної шкоди, відсутність підозр у вчиненні інших кримінальних правопорушень, не можуть виправдовувати його надміру тривале ув`язнення на даний час.

Якщо на початковому етапі досудового розслідування можливо й була необхідність у триманні обвинуваченого під вартою, однак на даному етапі судового розгляду, докази продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу суду не надані,

Жодним чином не доведеними є ризики впливу обвинуваченого на свідків, знищення документів чи речових доказів, перешкоджання встановленню істини у справі, продовження злочинної діяльності.

Між тим, справи щодо інших обвинувачених, згідно наданого обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, наразі під вартою не перебувають.

З огляду на матеріальний стан обвинуваченого, визначений йому розмір застави 744300 грн, є для нього явно надмірним, що не спростовано стороною обвинувачення.

Також суд звертає увагу й на те, що обвинувачений не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, до затримання неофіційно працював, запевнив суд, що не ухилятиметься від суду, має поганий стан здоров`я, який наразі погіршується через гіпертонію та хворобу опорно-рухового апарату, про що маються об`єктивні медичні дані.

Викладені обставини справи, навіть з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, на переконання суду, не дають підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою, однак вважаються достатніми для зміни йому запобіжного заходу відповідно до клопотання сторони захисту на пропорційний за даних обставин у виді особистого зобов`язання.

Перешкоди для призначення розгляду справи відсутні, сторони проти цього не заперечували. Справа підсудна Октябрському районному суду м. Полтави, відсутні підстави для її зупинення чи закриття. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, про його повернення прокурору сторони не заявляли.

Керуючись ст. ст. 42, 177, 189-191, 314-316, 331, 369, 372 КПК України, -

у х в а л и в:

Призначити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України у відкритому судовому засіданні на 14 годину 23 січня 2023 року.

В судове засідання викликати учасників процесу.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 термінів триманння під вартою відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання та покласти на нього обов`язки: не залишати межі Полтавської області без дозволу головуючого судді Октябрського районного суду м. Полтави у даній справі, повідомляти головуючого суддю Октябрського районного суду м. Полтави у даній справі про зміну місця проживання та роботи, з`являтися до Октябрського районного суду м. Полтави у даній справі за викликами (в тому числі смс повідомленнями, телефонними викликами, через систему Easycon).

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1