У Х В А Л А

29.12.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000520 від 13.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.239-2 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000520 від 13.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.239-2 КК України, а саме стоянковий плав ресторан під номером «АРС-89» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що на прав власності належить ОСОБА_5 .

В подальшому, слідчий подав заяву про повернення клопотання без розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки сторона обвинувачення не підтримала клопотання про накладення арешту, яке слідчий просив повернути, за даних обставин слідчий суддя позбавлений можливості розглянути клопотання, надати оцінку наявності підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, клопотання підлягає поверненню.

Керуючись положеннями ст.ст.170-174 КПК України,

у х в а л и в:

клопотання слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000520 від 13.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.239-2 КК України, повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя