Провадження № 1-кп/466/350/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» січня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001164 від 04 жовтня 2022 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 03 жовтня 2022 року, приблизно о 09.00 год., перебуваючи біля приміщення церкви Євангельських християн-баптистів учнів Ісуса Христа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Xenos», сірого кольору, вартістю 1 392,00 грн., який належав ОСОБА_6 . В подальшому з викраденим велосипедом він покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 392 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він є внутрішнього переміщеною особою та у зв`язку з військовою агресією російської федерації в липні 2022 року приїхав в м. Львів, став проживати в прихістку по АДРЕСА_2 та тимчасово став працювати на фірмі «Глово», розвозячи на замовлення продукти харчування. 03 жовтня 2022 року вранці він дійсно викрав велосипед марки «Xenos», сірого кольору, який за 1 300 грн. здав у ломбард, а виручені грошові кошти витратив на продукти харчування. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування та знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0001164 від 04 жовтня 2022 року.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями в умовах воєнного стану він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Приписами ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, який є внутрішньо переміщеною особою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння органу досудового слідства у розслідуванні кримінального правопорушення та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч.4 ст. 185 КК України, та що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був застосований до засудженого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2022 року в справі №466/8701/22 (провадження №1-кс/466/2155/22), скасувати, звільнивши його з під варти з зали суду.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1