ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 Справа №607/609/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0001039 від 22 липня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Цвітянка Житомирської області, українки, громадянки України, офіційно непрацюючої, неодруженої, з середньою освітою, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

В подальшому, строк дії воєнного стану на території України неодноразово продовжувався, зокрема Верховною Радою України 15.08.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 573/2022 від 15.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Так, у липні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Тернополі, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, виявила банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_1 , що оформлена на потерпілого ОСОБА_4 .

Розуміючи що вказана банківська картка їй не належить, в ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тому банківську карту АТ «Приватбанк» з метою крадіжки з неї грошових коштів вона залишив при собі, хоча усвідомлювала про можливість повернути вказану річ її власнику.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 22 липня 2022 року, у період часу з 08 години 46 хвилин по 10 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «НОВУС», що розташований за адресою: м. Тернопіль, вул. Перля, буд. № 3, за допомогою банкомату № 2541 «ПриватБанк», який розташований у приміщенні вищевказаного магазину, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, умисно, шляхом вільного доступу, за допомогою використання паролю до банківської карти, який знаходився разом з нею, власноруч здійснила зняття грошових коштів у сумі 3150 грн, що належать потерпілому ОСОБА_4 , із знайденої нею банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_1 , яка оформлена на потерпілого ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_5 розпорядилась викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 3150 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю, за обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаялася. Просить суд врахувати визнання нею вини, добровільне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_4 , щире каяття та суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що обвинувачена відшкодувала завдану йому шкоду, він претензій до обвинуваченої не має.

Обвинувачена ОСОБА_5 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні при призначенні обвинуваченій покарання поклалася на думку суду.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, особу винної, її вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_4 . Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

Водночас, з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_5 обставин, даних про її особу, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої у період його дії, на нього слід покласти передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 370, 374 КПК України, ст.ст.50, 65, 70, 185 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_5 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженої.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1