ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2023 смт Тиврів 145/1/23

1-кп/145/96/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 26.05.2022, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Браїлів Жмеринського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

встановив:

Відповідно до рішення Жмеринського міського суду Вінницької області від 17.09.2001 ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму громадян, починаючи з 17.09.2007, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи зазначене рішення суду та ухиляючись від його виконання, у період часу з 01.01.2010 по 01.04.2010, 01.01.2011 по 01.04.2011, з 01.07.2011 по 01.08.2011, з 01.01.2012 по 01.08.2012, з 01.02.2013 по 01.12.2013, з 01.01.2014 по 01.01.2018 аліменти не сплачував і на даний час не сплатив, чим порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, що передбачено ст. 51 Конституції України.

Незважаючи на вимоги рішення суду, ОСОБА_5 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини, будучи офіційно працевлаштованим у ТОВ «Експерес» з липня 2001 по серпень 2005 року, де отримав дохід в загальній сумі 32 968, 26 грн, у ТВО «Основа-Солсиф» з четвертого кварталу 2007 по перший квартал 2008 року, де отримав дохід в загальній сумі 1267 грн, у ТОВ «Демидівський граніт» з першого кварталу 2017 по другий квартал 2018 року, де отримав дохід на загальну суму 68 738,87 грн, про джерела доходів та зміну місця роботи державного виконавця не повідомляв, доходи від тимчасових заробітків не декларував і таким чином умисно, злісно ухилився та продовжує ухилятися від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 68 532 гривні 18 коп., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_5 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Також до обвинувального акту долучена письмова заява потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якої він згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, дані про особу обвинуваченого, позитивно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи усе викладене вище, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому покарання у виді обмеження волі та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для обрання немає.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1