Справа № 405/1972/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницький заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи щодо бездіяльності посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей за заявою про кримінальне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив вищевказаний відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 матеріали відводу передані судді ОСОБА_1 .

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_4 не з`явився, надав заяву, в якій просить провести розгляд за його відсутності, вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід залишив на розсуд суду.

Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав відвід, просив його задовольнити, в обґрунтування вказав, що слідчий суддя ОСОБА_4 корумпований російський агент та колаборант.

Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Зокрема, згідно з п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Виходячи з мотивів заяви, саме на цю підставу для відводу покликається захисник.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Зазначені у мотивування відводу ОСОБА_3 обставини є фактичною незгодою з процесуальними рішеннями слідчого судді, є суб`єктивною думкою останнього та не свідчить про упередженість судді та його небезсторонність під час розгляду вказаної клопотання.

Наявність реальних, передбачених ст.75 КПК України, підстав для відводу слідчому судді ОСОБА_4 в матеріалах справи не міститься, томувважаю, що заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80-81, 409 КПК України,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи щодо бездіяльності посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей за заявою про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1