Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 324/288/20
Провадження №: 1-і/332/44/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, на момент затримання проживав за адресою: АДРЕСА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

Прокурор Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернулася до Заводського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що строк застосовного до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 23.03.2023, на даний час не зменшилися ризики, передбачені п.п.1,5 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні і продовженні обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, а саме: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, не зникли, та є наявними і застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належного виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що розгляд кримінального провадження не відбувається понад рік. Крім того, він 29.11.2022 засуджений Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.262 КК України до п`яти років позбавлення волі, вирок набрав законної сили.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, пояснивши, що в розумні строки, протягом майже року у кримінальному провадженні не відбулося жодного судового засідання, лише продовжувалася дія запобіжного заходу. Зазначив, що у сторони обвинувачення не має доказів про наявність заявлених ризиків. Крім того, ОСОБА_4 29.11.2022 засуджений Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.262 КК України до п`яти років позбавлення волі, вирок набрав законної сили та нарізі він відбуває покарання за вказаним вироком.

Заслухавши учасників судового провадження щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

У провадженні Гуляйпільського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до Указу Президента України № 64/222 «Про введення воєнного стану в Україні» з урахуванням положень ст.3 Конституції України та на підставі наказу голови Василівського районного суду Запорізької області № 3 від 28.02.2022 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області тимчасово зупинено здійснення судочинства.

На підставі розпорядження Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області визначено за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

На підставі розпорядження Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Гуляйпільського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Ухвалою слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 05.12.2019 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалами Гуляйпільського районного суду Запорізької області, Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області та Заводського районного суду м. Запоріжжя а також Пологівською окружною прокуратурою Запорізької області строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 неодноразово було продовжено, останній раз, - 30.11.2022, до 23 березня 2023 року включно.

Передачу кримінального провадження відносно ОСОБА_4 для розгляду по суті до Заводського районного суду м. Запоріжжя, Гуляйпільським районним судом Запорізької області не забезпечено.

Згідно з ч.1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали тримання під вартою та слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання судом встановлено наступне.

Вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.262 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; строк відбування покарання рахується з 29.11.2022 року. До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вирок набрав законної сили 30.12.2022.

Як вбачається з вимог п.4,5 ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів повинно містити посилання на один або кілька ризиків, передбачених ст.ст.177,194 КПК України, а також виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Частиною першої статті 177 КПК України зазначений вичерпний перелік ризиків, метою запобігання яким є застосування будь-якого запобіжного заходу.

Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) вчинить інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку («Бузаджи проти Республіки Молдова [ВП]» (Buzadji v. the Republic of Moldova [GC]), § 88; «Тирон проти Румунії» (Tiron v. Romania) § 37; «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), § 59; «Пірузян проти Вірменії» (Piruzyan v. Armenia), § 94). Існування таких ризиків має бути належним чином обґрунтовано органами влади, і обгрунтування з цих питань не можуть бути абстрактними, узагальненими або стереотипними («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» (Merabishvili v. Georgia [GC]), § 222). Однак, ніщо не перешкоджає національним судовим органам підтримати підстави або включити посилання на конкретні факти, наведені органами, які подали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (там само, § 227).

Як встановлено матеріалами клопотання, щодо обвинуваченого існує вирок суду, який набрав законної сили, отже, ОСОБА_4 фактично відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.

Згідно з положеннями частини першої ст.63 КК України, покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Такий тип покарання повністю виключає можливість переховування обвинуваченого від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, ризики, на наявність яких у клопотанні посилається прокурор - відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні перестало бути актуальним, а отже у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слід відмовити.

У зв`язку із тим, що наявність обґрунтованих ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України є обов`язковою передумовою застосування будь-якого запобіжного заходу, судом не розглядається можливість застосування інших запобіжних заходів, передбачених процесуальним законодавством

Керуючись ст.ст. 177, 178, 197, 331, 372, 376 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Зважаючи на наявність вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2022, який набрав законної сили 30.12.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, питання про звільнення з під варти ОСОБА_4 - не вирішувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 20 березня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1