Справа № 991/4851/22
Провадження 1-кп/991/67/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_5 про накладення грошового стягнення на обвинувачену ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001885 від 15.09.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лебедин Сумської обл., зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001885 від 15.09.2021, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

24.02.2023 судом отримано клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 від 24.02.2023 про відкладення розгляду кримінального провадження, призначеного на 03.03.2023 о 08 год 10 хв, у зв`язку з її відрядженням до Словацької Республіки з 26.02.2023 по 02.03.2023. У клопотанні зазначено, що обвинувачена 03.03.2023 перебуватиме в дорозі та прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку не матиме технічної можливості. На підтвердження вказаних обставин долучила до клопотання копію розпорядження Першого заступника Голови Верховної Ради України ОСОБА_9 «Про відрядження делегації депутатської групи Верховної Ради України з міжпарламентських зв`язків з Словацькою Республікою до Словацької Республіки» від 17.02.2023 № 128 (т. 7 а.с. 129-131).

Прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про накладення на обвинувачену ОСОБА_8 грошового стягнення у зв`язку з тим, що причини її неприбуття у судове засідання 03.03.2023 є неповажними. Доводи клопотання ОСОБА_8 вважає необґрунтованими та такими, що не узгоджуються зі ст. 138 КПК України, з огляду на те, що відрядження було заплановано до 02.03.2023, а судове засідання мало відбутись 03.03.2023. Переконана, що період відрядження з 26.02.2023 по 02.03.2023 включає в себе час на повернення, відтак обвинувачена мала б повернутись в Україну 02.03.2023 і прибути у судове засідання 03.03.2023.

Зазначила, що у відповідь на лист від 10.03.2023 № 16/1/5-18733ВИХ-23 щодо надання відомостей із відповідних інформаційних систем щодо перетину кордону, cтарший детектив - заступник керівника Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 надав інформацію про перетин кордону ОСОБА_8 у період з 01.01.2023 по 13.03.2023. Відповідно до наданих відомостей з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України, 26.02.2023 ОСОБА_8 здійснено перетин державного кордону в напрямку «виїзд» через пункт пропуску «Краківець» до Республіки Польща, 06.03.2023 ОСОБА_8 здійснено перетин державного кордону в напрямку «в`їзд» через пункт пропуску «Косино» до України.

З огляду на те, що службове відрядження обвинуваченої ОСОБА_8 тривало до 02.03.2023, відсутність спроб обвинуваченої прийняти участь у судовому засіданні дистанційно за допомогою власних технічних засобів та враховуючи, що строки давності для притягнення до кримінальної відповідальності спливають, прокурор просила накласти стягнення за невиконання обов`язку прибути за викликом до суду 03.03.2023. Щодо розміру стягнення поклалась на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання. Повідомила, що перебувала у відрядженні з 26.02.2023 по 02.03.2023 у Словацькій Республіці. У зв`язку з тим, що 02.03.2023 приймала участь у заходах з біженцями на території Словацької Республіки, які завершились пізно ввечері, об`єктивно не могла повернутись 03.03.2023 до України та прибути в судове засідання. Надати програму про тривалість проведених заходів у відрядженні немає можливості. Повідомити точний час завершення офіційних заходів не змогла. Також зазначила, що підставою для написання заяви про відпустку з 03.03.2023 по 05.03.2023 стало те, що її знайомий попросив забрати з Польщі автомобіль для потреб Збройних Сил України. Повернулась в Україну з Польщі 06.03.2023.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання про накладення стягнення на обвинувачену. Вважає, що ОСОБА_8 фізично не могла прибути у судове засідання 03.03.2023 о 08 год 10 хв. Не погодився з позицією сторони обвинувачення, що процесуальна поведінка ОСОБА_8 свідчить про те, що вона хоче уникнути кримінальної відповідальності та умисно порушує розумні строки розгляду. ОСОБА_8 завчасно повідомила суд про те, що не зможе прибути у судове засідання 03.03.2023, надала докази на підтвердження вказаних обставин.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши клопотання про відкладення судового розгляду та подані документи на підтвердження обставин клопотання, колегія суддів дійшла таких висновків.

Грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків. Грошове стягнення накладається, зокрема, під час судового провадження - ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою (ст. 144 КПК України). Під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання (ч. 2 ст. 146 КПК України).

За змістом ч. 2 ст. 318 КПК України явка обвинуваченого у судове засідання є обов`язковою.

Якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу (ч. 1 ст. 323 КПК України).

Якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 139 КПК України).

Порядок та способи виклику особи до суду визначені у ч. 1 ст. 135 КПК України, а саме шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телефонограмою.

У ч. 1 ст. 138 КПК України наведено перелік поважних причин неприбуття особи на виклик, а саме: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Із наведених норм убачається, що беззаперечним обов`язком обвинуваченого є його явка за викликом до суду, а в разі наявності поважних причин неможливості прибути за викликом до суду у визначений час, передбачених ст. 138 КПК України, обвинувачений зобов`язаний заздалегідь про це повідомити суд.

Кожна з цих обставин має бути належним чином обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Змагальність сторін, передбачена статтею 22 КПК України, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише у повідомленні суду своєї позиції та її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується.

Як встановлено колегією суддів, у судове засідання, призначене на 03.03.2023, не з`явилась обвинувачена ОСОБА_8 . Про час та місце проведення даного засідання повідомлена 23.02.2023 завчасно та належним чином (т. 7 а.с. 113 зворот).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що виклик обвинуваченої у судове засідання на 03.03.2023 здійснено з дотриманням положень ст. 135-137 КПК України.

24.02.2023 обвинувачена ОСОБА_8 направила до суду клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату і час у зв`язку з відрядженням до у Словацької Республіки у період з 26.02.2023 по 02.03.2023. На підтвердження вказаних обставин, долучила до клопотання копію розпорядження Першого заступника Голови Верховної Ради України ОСОБА_9 «Про відрядження делегації депутатської групи Верховної Ради України з міжпарламентських зв`язків з Словацькою Республікою до Словацької Республіки» від 17.02.2023 № 128.

Очевидно, що обвинуваченій ОСОБА_8 мало бути відомо починаючи з 17.02.2023 про відрядження делегації депутатської групи Верховної Ради України до Словацької Республіки. При цьому, про такі обставини обвинувачена не зазначила у судовому засіданні 23.02.2023, під час якого учасників провадження повідомлено про відкладення судового засідання до 03.03.2023.

Також колегія суддів звертає увагу, що у письмовому клопотанні про відкладення засідання обвинувачена ОСОБА_8 посилалась на те, що 03.03.2023 перебуватиме у дорозі та об`єктивно не зможе прибути о 08 год 10 хв 03.03.2023. При цьому, під час розгляду клопотання прокурора про накладенна грошового стягнення у судовому засіданні 24.03.2023, колегією суддів установлено, що ОСОБА_8 не намагалась повернутись з відрядження, як 02.03.2023 так і 03.03.2023. У зв`язку з цим, колегія суддів позбавлена можливості перевірити обставини, що були зазначені у клопотанні від 24.02.2023 та зумовили відкладення судового засідання 03.03.2023.

З наданих строною захисту документів та пояснень обвинуваченої вбачається, що ОСОБА_8 перебувала з 03.03.2023 по 06.03.2023 за межами території України в особистих справах. Жодних доказів, що такі обставини мали характер, які б колегія суддів визнала такими, що об`єктивно перешкодили їй з`явитись у судове засідання 03.03.2023, суду не надала.

У зв`язку з цим, колегія суддів прийшла до висновку, що вказані обставини не є такими, що об`єктивно унеможливили з`явитись обвинуваченій ОСОБА_8 у судове засідання 03.03.2023, тобто не є такими, що узгоджуються зі ст. 138 КПК України.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що зазначення про такі обставини саме по собі не робить їх поважними без доведення відповідними доказами. Зокрема, доводи про те, що 02.03.2023 ОСОБА_8 перебувала на офіційних заходах, які були тривалими та завершились дуже пізно, обвинувачена нічим не підтвердила. При цьому, колегія суддів переконана, що у разі прийняття участі в таких заходах, у розпорядженні ОСОБА_8 мали б бути такі документи.

На підставі викладеного, колегія суддів не встановила поважних причин неприбуття обвинуваченої ОСОБА_8 у судове засідання 03.03.2023 о 08 год 10 хв, у тому числі таких, які б унеможливили її участь у такому засіданні дистанційно.

Відтак, колегія суддів констатує факт невиконання обвинуваченою ОСОБА_8 свого процесуального обов`язку - прибути за викликом до суду у призначене на 03.03.2023 судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України забезпечення проведення судового провадження у розумні строки покладено на суд. Чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачені механізми, спрямовані на забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а саме - заходи забезпечення кримінального провадження (Розділ ІІ КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 146 КПК України суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

За приписами ч. 1 ст. 139 КПК України, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття на виклик суду, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 у розмірі 2684 грн.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14.02.2023 на обвинувачену ОСОБА_8 накладено грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн, за невиконання обов`язку прибути за викликом до суду 14.02.2023.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження та розгляду справи в розумні строки, ураховуючи, що попереднє грошове стягнення накладено у мінімальному розмірі, колегія суддів вважає за необхідне накласти грошове стягнення на обвинувачену ОСОБА_8 за невиконання обов`язку прибути за викликом до суду у розмірі, передбаченому кримінальним процесуальним законом, на рівні 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2684 грн.

Керуючись статтями 131, 139, 318, 372, 376 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти на обвинувачену ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лебедин Сумської обл., зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , грошове стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн, за невиконання обов`язку прибути за викликом до суду 03.03.2023.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до частини 1 статті 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3