Справа № 569/5163/22 Провадження №11-кп/802/865/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закінчення підготовки та призначення
апеляційного розгляду

22 листопада 2022 року місто Луцьк

Суддя доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Волинської області від 26 вересня 2022 року та розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою від 21 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за вищевказаними апеляційними скаргами на вирок Рівненського міського суду Волинської області від 26 вересня 2022 рокущодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки, уродженця м. Чаїрли, провінції Ерзінджан, Турецької Республіки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 24 листопада 2022 року, без права внесення застави.

Зазначений вироку суду законної сили не набрав, оскаржений у апеляційному порядку захисником обвинуваченого та представником потерпілих.

16 листопада 2022 року від прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а 22 листопада 2022 року внесено до нього зміни, яке обґрунтоване тим, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінились, а тому з метою їх запобігання та забезпечення належної поведінки останнього, просить продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, без права внесення застави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України суддя доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок суду першої інстанції: вирішує інші клопотання, у тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Частинами 1, 3 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
В частині 3 статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно із частиною 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Аналізуючи зміст заявленого прокурором клопотання, суддя доповідач визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , не зменшилися.

Обґрунтованість цього висновку стверджується даними про особу обвинуваченого, який є громадянином Турецької Республіки, не має постійного місця проживання та родинних зв`язків на території України, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає безальтернативний вид покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Безпосередньо після вчинення злочину, залишив його місце з метою переховування, у зв`язку із чим, 05 листопада 2021 року був оголошений в розшук, що характеризує обвинуваченого, як суспільно небезпечну особу, яка здатна переховуватись від суду; чинити незаконний вплив на потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вироком Рівненського міського суду Волинської області від 26 вересня 2022 рокувизнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України із призначенням йому остаточного до відбуття покарання у виді 11 років.

Тому, вважаю, що від часу прийняття рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_4 такого запобіжного заходу і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого, зможе забезпечити інший - більш м`який запобіжний захід.

Хоча у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, також не надано медичної документації на підтвердження неможливості з медичних показань подальшого тримання його під вартою, і що такі умови несуть реальну загрозу для його життя та здоров`я.
Наведені у клопотанні прокурором підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обґрунтованими і вмотивованими, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час, не змінилися.

Оцінивши зазначені ризики, ураховуючи, що апеляційне провадження стосовно обвинуваченого не закінчено, вважаю продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до моменту вирішення судом апеляційної інстанції справи по суті, виправданим заходом.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ст. 68 КПК України, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Враховуючи, що розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції відбувся за участю перекладача, з метою дотримання законних прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_10 , при розгляді матеріалів кримінального провадження щодо нього у суді апеляційної інстанції, який не володіє українською мовою для розуміння судового процесу, оскільки є громадянином Турецької Республіки, є необхідність у залученні перекладача з української на турецьку мову.

В порядку підготовки кримінального провадження до апеляційного розгляду суддею-доповідачем виконані вимоги ч. ч. 1, 3 ст. 401 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 29, 68, 183, 199, 401 КПК України Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до моменту вирішення судом апеляційної інстанції справи по суті.
Залучити обвинуваченому ОСОБА_9 , громадянину Турецької Республіки перекладача ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з української мови на турецьку для участі в апеляційному провадженні за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 .

Повідомити перекладачу її права та обов`язки, передбачені ст. 68 КПК України, попередити перекладача про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий переклад і відмову від виконання покладених на нього обов`язків перекладача без поважної причини за ст. ст. 384, 385 КК України.

Закінчити підготовчі дії до апеляційного розгляду кримінального провадження.
Розгляд кримінального провадження призначити на 11 годину 00 хвилин 28 лютого 2023 року в приміщенні Волинського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: