У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, працюючого на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 3 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.05.2023 року включно, з визначенням застави в сумі 60 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб, що складає 155 340 гривень.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.05.2023 року включно, з визначенням застави в сумі 60 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб, що складає 155 340 гривень.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В провадженні СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження № 0000053 від 13.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 12 серпня 2021 року наказом ГУНП в Миколаївській області № 465 від 09 серпня 2021 року призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 3 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області. Проте, ОСОБА_6 всупереч обов`язку неухильного дотримання норм законодавства, став на шлях злочинної діяльності та обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин.

Так, ОСОБА_6 діючи в порушення вимог ст. 7 Закону України

«Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»,

ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», достовірно знаючи, що психотропна речовина амфетамін та особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс користуються великим попитом в середовищі наркозалежних осіб, з метою швидкого отримання стабільного прибутку, вступив в злочинну змову з невстановленою особою для систематичного збуту амфетаміну та канабісу мешканцям м. Миколаєва шляхом здійснення «закладок».

Реалізуючи спільні злочинні наміри, направлені на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, у невставленому місці, у невстановлений у ході досудового слідства дату та час, але не пізніше 09.02.2023, отримав від невстановленої особи, з якою знаходився в злочинній змові, психотропну речовину амфетамін масою не менше 0,5966 г. та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою у висушеному стані 3,346 г., які переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав їх за вказаною адресою з метою подальшого збуту наркозалежним особам шляхом здійснення «закладок» на території м. Миколаєва.

Продовжуючи реалізацію спільних злочинних намірів, ОСОБА_6 розфасував незаконно придбану психотропну речовину в 2 зіп-пакети, з масою амфетаміну 0,3035 г. та 0,2931 г.. Далі, після отримання замовлення від невстановлених осіб, взявши наркотичну речовину на особливо небезпечний наркотичний засіб, ОСОБА_6 09.02.2023 приблизно о 13 год. 50 хв., прибув до будинку АДРЕСА_3 , де неподалік біля будинку зробив таємну схованку - «закладку», до якої помістив психотропну речовину амфетамін масою 0,3035 г.

Після цього, 09.02.2023 приблизно о 14 год. 07 хв., ОСОБА_6 , прибув до будинку АДРЕСА_4 , де неподалік біля будинку зробив таємну схованку - «закладку», до якої помістив психотропну речовину амфетамін масою 0,2931 г.

Потім, 09.02.2023 приблизно о 16 год. 57 хв., ОСОБА_6 , прибув до будинку АДРЕСА_4 , де неподалік біля будинку зробив таємну схованку - «закладку», до якої помістив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою у висушеному стані 3,346 г.

Після того, як ОСОБА_6 покинув вказані місця, психотропну речовину та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, із зроблених ним «закладок» було вилучено працівниками правоохоронних органів.

02.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000053 від 13.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Зауважено, що 02.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Така обґрунтованість підтверджується наступними матеріалами: протоколом огляду місця події від 09.02.2023, проведеного біля будинку № 89, розташованого по пр. Героїв України у м. Миколаєві, де виявлено таємну схованку - «закладку» з амфетаміном; протоколом огляду місця події від 09.02.2023, проведеного біля будинку № 115, розташованого по вул. Флотській у м. Миколаєві, де виявлено таємну схованку - «закладку» з амфетаміном; протоколом огляду місця події від 09.02.2023, проведеного біля будинку № 141, розташованого по вул. Флотській у м. Миколаєві, де виявлено таємну схованку - «закладку», з канабісом масою 3,346 г.; висновком експерта №КСЕ 19/115-23/2232-НЗПРАП від 15.02.2023, відповідно до якого виявлені та вилучені 09.02.2023 під час проведення оглядів предмети є психотропною речовиною амфетаміном та особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом; протоколам від 10.02.2023 про хід та результати візуального спостереження за ОСОБА_6 , відповідно до якого 09.02.2023 ним зроблено 3 приховані схованки «закладки» біля вищезазначених будинків; протоколом від 21.02.2023 про результати проведення НСРД, відповідно до якого ОСОБА_6 під час телефонних розмов спілкується з приводу збуту наркотичних засобів шляхом здійснення «закладок»; протоколами проведених обшуків та іншими матеріалами провадження.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 одружений, має неповнолітню дитину, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також, що злочин вчинено в умовах воєнного стану в Україні, окрім того, підозрюваний розуміючи неминучість притягнення його до кримінальної відповідальності та що йому може бути призначене судом покарання у вигляді позбавлення волі, підозрюваний може здійснити виїзд до іншої країни або на непідконтрольну Україні територію. Крім того, будучи співробітником правоохоронного органу, підозрюваний ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи апелянта відносно того, що можливо застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи, що підозрюваний раніше не судимий та наявність у нього постійного місця проживання, не є слушними, оскільки вони суттєво не зменшують встановлені в судовому засіданні ризики.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2023 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: