Справа № 757/7552/17 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/99/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, визначивши заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн., поклавши на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його особистою власністю; у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 4ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України визнаноневинуватим та виправдано, оскільки не доведено, що у його діянні є склад кримінального правопорушення.

Цим же вироком вирішено питання про запобіжний захід обвинуваченому, зарахування у строк покарання попереднього ув`язнення, про судові витрати та речові докази.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, прокурор ставить питання про зарахування обвинуваченому у строк відбування покарання строк тримання під вартою, питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, стягнути з обвинуваченого судові витрати.

Прокурором було подано клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на тримання під вартою строком на 60 днів, визначивши заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн. з покладенням на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що обвинуваченим допускається не належна процесуальна поведінка, у зв`язку з чим більш м`який запобіжний не зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 належних дій, передбачених КПК України.

Надавши оцінку позиціям сторін та доводам клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Так, ч. 1 ст. 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною першою ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, ч. 1 ст. 179 КПК України передбачає можливість застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, яке полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194КПК України

Колегія приходить до висновку, що прокурором не надано жодних доказів, які б вказували на наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак, на переконання суду, враховуючи неодноразову неявку обвинуваченого в судові засідання, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є таким, що зможе гарантувати подальшу належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 331, 350, 177, 179, 418, 419, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу - задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ст. 194 КПК України на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

- зобов`язання прибувати за першою вимогою до суду;

- не відлучатися з міста Одеса без дозволу суду;

- повідомляти суд про місце свого перебування;

- здати для зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон до Державних органів міграційної служби;

Строк виконання вказаних обов`язків ОСОБА_7 встановити до закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення, відповідно до вимог ч. 2 ст. 179 КПК України.

Контроль за виконанням ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Повний текс ухвали буде виготовлено протягом 5 днів та буде проголошений в наступному судовому засіданні.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4