Справа № 307/1080/21
Провадження № 1-кп/307/108/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
законних представників потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2021 року за №00000006 про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Красна, Тячівського району, Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 , 06 січня 2021 року близько 22 години 30 хвилин, будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «CHEVROLET-LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з пасажирами ОСОБА_14 , який сидів на передньому місці пасажира та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які сиділи на задніх сидіннях пасажира за відсутності спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією транспортного засобу, рухаючись у межах населеного пункту - села Руська Мокра Тячівського району у напрямку селища міського типу Усть-Чорна Тячівського району, Закарпатської області, діючи всупереч вимогам п.1.5, пп. «б» п.2.3, пп. «а» п.2.9, п.п. 10.1, 12.1, пп. «б» п. 21.11 Правил дорожнього руху, будучи самовпевненим, поблизу будинку № 56 по вулиці Миру, де дорога пряма та має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, у темну пору доби, у дощову погоду, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, рухаючись по дорозі, яка була мокрою, не справився з керуванням, що привело до з`їзду керованого ним автомобіля на ліве по напрямку його руху узбіччя з послідуючим зіткненням з нерухомим об`єктом, а саме, бетонним парканом будинку АДРЕСА_1 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «CHEVROLET-LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої третини великогомілкової кістки без зміщення, які відповідно до пп.2.2.2 наказу МОЗ України № 6 від 17 травня 1995 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Також пасажир автомобіля марки «CHEVROLET-LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_16 отримала тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня переважно стовбурових структур, що супроводжувалися мозковою комою, які відповідно до пп. 2.1.1 наказу МОЗ України від 17 травня 1995 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, оскільки є небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. Окрім цього, пасажир автомобіля марки «CHEVROLET-LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тулуба з розривом печінки по передньо-діафрагмальній поверхні та гемоперітонеум - 400 мл, тупої травми грудної клітки, масивного крововиливу в органи середостіння та зовнішню оболонку серцевої сумки, забою серця, вогнища крововиливу в товщу підшкірно - жирового шару передньої половини грудної клітки, поперечного перелому тіла грудини та перелому ребер зліва 3-4-5-6 та 5-6-7 справа, травми голови у вигляді розсічено-рваної лоскутної рани, підшкірного крововиливу лобної і правої та лівої тім`яних ділянок голови, а також садин надбрівної та скулової областей справа, які відповідно до пп. 2.1.1 наказу МОЗ України № 6 від 17 травня 1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки є небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення та стали причиною смерті ОСОБА_14 . Невиконання водієм ОСОБА_11 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме, отриманням ОСОБА_15 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ОСОБА_16 - тяжких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_14 - тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою його смерть.
Таким чином, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, тяжке тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті та показав, що 06 січня 2021 року ввечері, він разом із тестем ОСОБА_14 та дочками ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_17 , його автомобілем поїхали колядувати. Тесть ОСОБА_18 сидів збоку на сидінні пасажира, а його дочки на задньому сидінні. В той час на дорозі була ожеледиця. Його автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год. Вуличного освітлення не було, по напрямку його руху була яма і під час гальмування, його автомобіль відкинуло у ліву сторону, внаслідок чого автомобіль в`їхав у паркан. Внаслідок ДТП його тесть загинув, а доньки отримали тілесні ушкодження. Він не пам`ятає, хто саме викликав швидку медичну допомогу, так як перебував без свідомості. Перед тим, як сідати за кермо, він вживав у невеликій кількості алкогольні напої. Дочка ОСОБА_19 на даний час перебуває у важкому стані та потребує лікування за кордоном, а тому йому доводиться працювати на декількох роботах для того, щоб оплатити їй лікування, яка на даний час не ходить та не розмовляє. Шкоду потерпілим він відшкодував у повному обсязі. Крім того, він один забезпечує сім`ю, а саме на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей, дружина, а також теща. В скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Крім, визнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини, його винуватість у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_14 , є її чоловіком, а обвинувачений ОСОБА_11 її зятем. 06 січня 2021 року, ввечері, вона та її сім`я знаходилися вдома. ЇЇ внуки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , дуже плакали і просили, що хочуть іти колядувати, так як це було напередодні Різдва. ЇЇ чоловік ОСОБА_14 на їх прохання погодився, і тоді її чоловік ОСОБА_14 , зять ОСОБА_11 та внуки ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 зібралися, сіли в автомобіль і поїхали. За кермом перебував ОСОБА_11 . Через декілька хвилин вони дізналися, що трапилася ДТП. В ДТП тяжкі тілесні ушкодження отримала внучка ОСОБА_21 , яка на даний час проходить лікування та її стан важкий, їй необхідне лікування за кордоном. З обвинуваченим ОСОБА_11 вони проживають в одному будинку. На даний час догляд за дітьми веде її дочка - ОСОБА_9 , яка теж ніде не працює. Вона також ніде не працює, так як допомагає дочці здійснювати догляд за дітьми. Зазначила, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_11 не мають та просила суворо його не карати та обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він єдиний забезпечує на даний час сім`ю. Крім того, зазначила, що всі витрати пов`язані з лікуванням її внучки ОСОБА_16 несе обвинувачений, оскільки іншого джерела доходів їх сім`я немає.
Рапортом інспектора чергового Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_23 від 07 січня 2021 року, відповідно до якого 06 січня 2021 року о 22 год. 35 хв. на лінію 102 надійшло повідомлення про ДТП за участю автомобіля «Шевроле» д.н.з НОМЕР_1 по вул. Центральній в с. Руська Мокра, Тячівського району, Закарпатської області (а.с.177-179).
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 січня 2021 року та доданою схемою дорожньо-транспортної пригоди та фото-таблицями, проведеного за участю понятих, встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди у с. Р. Мокра, вул. Миру (перехрестя головної та другорядної доріг ) Тячівського району, Закарпатської області (а.с. 180-195).
Протоколом огляду транспортного засобу від 10 березня 2021 року з доданими фото-таблицями, встановлено, що предметом огляду є автомобіль марки «CHEVROLET-LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_1 , проведеним оглядом встановлено, що автомобіль має механічні пошкодження, а саме: розбите переднє лобове скло, передній бампер, права передня фара, переднє ліве крило, переднє праве крило, пошкоджена повністю права огорожа автомобіля, яка деформована у середину, більше у задній правій дверці, пошкоджено переднє праве колесо, деформований дах автомобіля, розбите скло на передній та задній дверці автомобіля, розбите заднє скло, пошкоджений задній бампер, розбитий задній ліхтар з правого боку. При огляді автомобіля, ззовні виявлено, через пошкоджене скло салону автомобіля, що під час дорожньо-транспортної пригоди спрацювали передні подушки безпеки автомобіля, а також виявлено, що у салоні автомобіля на задньому сидінні відсутні спеціальні крісла, які дозволяють перевозити неповнолітніх і малолітніх дітей ( а.с.212-216) .
Висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ19/107-21/550-ІТ від 09 лютого 2021 року, встановлено, що на момент експертного огляду автомобіля «CHEVROLET-LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_1 , робоча гальмівна система знаходилась в непрацездатному стані через пошкодження, які утворилися внаслідок ДТП. Система рульового керування вказаного автомобіля знаходилася в непрацездатному стані, через пошкодження, які утворилися внаслідок ДТП. Несправності, які виявлені на досліджуваному автомобілі утворилися внаслідок ДТП. Яких-небудь несправностей системи, які б могли виникнути безпосередньо перед ДТП виявлено не було (а.с.217-224).
Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ19/107-21/868-ІТ від 12 січня 2021 року, встановлено, що водій автомобіля марки «CHEVROLET-LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_11 повинен був керуватися технічними вимогами п.п. 12.1 та 12.2 чинних Правил дорожнього руху з посиланням на термін «безпечна швидкість», який є в п. 1.10 ПДР. З технічної точки зору при заданих вихідних даних, суперечність дій водія автомобіля марки «CHEVROLET-LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_11 технічним вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди ( а.с. 225-228).
Висновком експерта № 7 від 07 лютого 2021 року встановлено, що смерть ОСОБА_14 насильницька і наступила від травматичного шоку, що розвинувся на фоні поєднаної травми голови та тулуба з ушкодженням кісток скелету та внутрішніх органів. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_24 виявлені наступні тілесні ушкодження:
- тупа травма тулуба з розривом печінки по передньо-діафрагмальній поверхні та гемоперітонеум- 400 мл;
- тупа травма грудної клітки, масивний крововилив в органи середостіння та зовнішню оболонку серцевої сумки, забій серця, вогнища крововиливу в товщу підшкірно-жирового шару передньої половини грудної клітки, поперечний перелом тіла грудини та переломи ребер зліва 3-4-5-6 та 5-6-7 справа;
- травма голови у вигляді розсічено-рваної лоскутної рани, підшкірного крововиливу лобної і правої та лівої тім`яних ділянок голови, а також садин надбрівної та скулової областей справа.
Враховуючи характер ушкоджень та їх локалізацію, спричинені травми дією твердих тупих та тупогранних виступаючих предметів. Такого характеру пошкодження могли бути спричинені при ударі передньою поверхнею голови, грудної клітки та живота у виступаючі частини салону легкового автомобіля при ДТП, що мало місце 06 січня 2021 року, і є характерними для пасажира переднього сидіння.
Вказані тілесні ушкодження згідно наказу МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року стосовно живих осіб кваліфікуються за ступенями тяжкості:
- розрив печінки та гемоперітонеум - згідно п.п. 2.1.1. відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як являється небезпечним для життя потерпілого в момент його спричинення;
- крововилив в органи середостіння та зовнішню оболонку серцевої сумки, забій серця, вогнища крововиливу в товщу підшкірно-жирового шару передньої половини грудної клітки, поперечний перелом тіла грудини та переломи ребер зліва 3-4-5-6 та 5-6-7 справа - згідно п.п. 2.2.2 відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості , так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня;
- розсічено-рвана лоскутна рана та підшкірний крововилив лобної правої та лівої тім`яних ділянок голови - згідно п.п.п. 2.3.3. відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше шести але менше 21 го дня;
- садна надбрівної та скулової областей справа - згідно п.п. 2.3.5. відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності.
Згідно судово-токсикологічного дослідження в крові від трупа ОСОБА_14 виявлено - 0,70% етилового спирту. Дана концентрація алкоголю в крові живої людини відповідає алкогольному сп`янінню легкого ступеню ( а.с.196-201).
Висновком експерта № 48 від 12 лютого 2021 року встановлено, що у ОСОБА_16 , 2017 року народження були виявлені наступні тілесні ушкодження: важка закрита ЧМТ, забій головного мозку важкого ступеню переважно стовбурових структур, що супроводжувалося мозковою комою. Вказане ушкодження спричинено по ударному механізму тупим твердим предметом, можливо при ударі головою в деталі салону легкового автомобіля «CHEVROLET-LACETTI», в момент ДТП, що мало місце 06 січня 2021 року. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п. 2.1.1. від 17 січня 1995 року, вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення ( а.с. 202-205).
Висновком експерта № 35 від 10 лютого 2021 року встановлено, що у ОСОБА_15 , 2019 року народження, мав місце перелом нижньої третини великогомілкової кістки без зміщення. Вказане ушкодження спричинено в результаті прямої дії тупого твердого предмета, можливо при ударі в деталі салону легкового автомобіля «CHEVROLET-LACETTI» в момент ДТП, що мало місце 06 січня 2021 року. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п. 2.2.2. від 17 січня 1995 року, вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня ( а.с.206-208).
Висновком експерта № 96 від 20 січня 2021 року встановлено, що при проведені судово-токсикологічної експертизи крові з вени громадянина ОСОБА_11 , в крові виявлено етиловий спирт в концентрації 1,01% проміле, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння (а.с.209-211).
Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження приходить до висновку, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, тяжке тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілого.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставини, передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо малолітньої дитини та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до досудової доповіді, складеної Тячівським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 29 липня 2021 року, на підставі характеризуючих даних, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній та є можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).
Суд враховує, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, відшкодував завдану шкоду, а також те, що згідно позиції самих потерпілих, які наполягали на призначенні покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки останній здійснює утримання малолітніх потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , так як є їх батьком. Крім того, малолітня дочка потерпіла ОСОБА_16 у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженням внаслідок ДТП потребує постійного лікування в тому числі і за кордоном, що підтверджується довідкою № 326 від 31 жовтня 2022 року виданою Усть-Чорнянською амбулаторією загальної практики сімейної медицини КНП Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги», у зв`язку з чим потребує дороговартісного лікування, забезпечення якого здійснюється обвинуваченим, оскільки інші члени сім`ї не мають самостійного заробітку та перебувають на утриманні обвинуваченого, що також підтверджуються документально.
Окрім викладеного, суд враховує й обставини, що характеризують поведінку ОСОБА_11 після вчинення кримінально-протиправного діяння, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, цілком усвідомив протиправність вчиненого ним діяння, зобов`язався в подальшому дотримуватися бездоганної поведінки.
Порушення правил дорожнього руху з боку обвинуваченого в частині неуважності до дорожньої обстановки не було зухвалим чи демонстративним, а тому суд вважає, за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України із звільненням обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України суд, серед іншого, враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15рп/2004 у справі № 1-33/2004.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справах «Ювченко та інші проти України» (рішення від 09 квітня 2020 року), та в справі «Скачкова та Рижа проти України» (рішення від 16 липня 2020 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_11 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин справи та враховуючи, що ОСОБА_11 , діючи всупереч вимог п.1.5, пп. «б» п.2.3, пп. «а» п.2.9, п.п. 10.1, 12.1, пп. «б» п.21.11 Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скоїв дорожньо-транспортну пригоду та в результаті якої малолітні потерпілі ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, ОСОБА_16 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілий ОСОБА_14 - тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою його смерть, суд вважає необхідним при призначенні йому покарання, окрім основного, застосувати також покарання додаткове - у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Судові витрати, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, покласти на обвинуваченого.
Арешт накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого під час судового розгляду не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_11 від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього на підставі ст. 76 КК України, наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертиз № СЕ19/107-21/550-ІТ від 09 лютого 2021 року та № СЕ19/107-21/868-ІТ від 12 січня 2021 року в розмірі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.

Речові докази: автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_11 .

Арешт накладений, згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 січня 2021 року на легковий автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1