ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/266/23 Справа № 227/9/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері прокурора ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2023 року клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_9 задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 березня 2023 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 402600,00 грн., з покладанням процесуальних обов"язків, передбачених ст. 194 КПК України, у разі її внесення.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, врахувавши те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, який стійких соціальних зв`язків не має, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб почилого віку не має, а також те, що ОСОБА_8 на теперішній час є підозрюваним у іншому кримінальному провадженні за ч.1 ст.263 КК України, дійшов висновку, що ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків з метою зміни раніше наданих останніми показань, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином об"єктивно існують та їх запобігання можливе лише застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, слідчий суддя вважав за можливим, з урахуванням вимог ст.ст. 182, 183 КПК України та майнового стану підозрюваного, визначити розмір застави, з покладанням обов"язків передбачених ст. 194 КПК України, у разі її внесення.

Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурорподав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати в частині визначеного розміру застави, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, а у разі її застосування, визначити заставу у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, яке не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Вказує на те, що слідчий суддя, визначаючи підозрюваному розмір застави та надаючи йому можливість перебувати на волі, не надав належної оцінки обставинам провадження, зокрема тому, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та в умовах воєнного стану вчинив умисне вбивство місцевого мешканця, після вчинення якого не повернувся до місця несення служби, що фактично створює склад військового злочину за ст. 407 або ст. 408 КК України. Водночас, звертає увагу на те, що наразі ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 ч. 1 КК України, тому, на думку прокурора, визначення розміру застави у цьому випадку, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, є недоцільним та не зможе запобігти встановленим ризикам. Разом з тим, зазначає, що слідчий суддя не врахував майновое становище підозрюваного, який будучи військовослужбовцем та перебуваючи в зоні проведення бойових дій на території Донецької області, отримував грошове забезпечення та додаткові винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, тому вважає, що визначений розмір застави не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор ОСОБА_6 підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити.

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 проти скарги заперечували та просили рішення слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині визначеної застави, апеляційний суд вважає не обґрунтованими з огляду на таке.

Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується документами, долученими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції. Більше того, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 не оскаржується прокурором в апеляційній скарзі.

Під час апеляційного провадження встановлено, що твердження прокурора та висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, не оскаржуються сторонами кримінального провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час є необхідним.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про можливість застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції та вважає, що розмір застави у межах, визначених ст. 182 КПК України, здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, а доводи прокурора щодо застосування застави у більш високому розмірі, є необгрунтованими.

Керуючись ст.ст. 303, 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу начальника Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері прокурора ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3