Справа № 301/256/20
Провадження № 1-кп/309/255/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001137 від 12.12.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Хустського районного суду перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001137 від 12.12.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою вмотивовано тим, що ОСОБА_7 12 грудня 2019 року близько 19 години перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домогосподарства будинку АДРЕСА_1 кухонним ножем вчинив вбивство ОСОБА_9 .

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 листопада 2022 року.

В ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно до санкції вказаний злочини є особливо тяжким злочином і передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

На даному етапі розпочинається новий судовий розгляд, а ОСОБА_7 знаходячись на волі може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Окрім наявності ризиків зазначених у ст.177 цього Кодексу, оцінюючи в сукупності всі обставини, у томи числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, репутації підозрюваного, ОСОБА_7 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення, а необрання такого виду запобіжного заходу, де на даний час Україна перебуває у стані війни з російською федерацією, яка час від часу здійснює бомбардування, дезорганізовує державні та інші установи, що не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до порушення виконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду, у зв`язку з чим необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, складеного у відповідності з вимогами чинного процесуального законодавства. Щодо клопотання про продовження строку тримання під вартою, то таке підтримав повністю. Ствердив, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Просить врахувати, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Дана справа повторно розглядається після скасування вироку апеляційним судом де ОСОБА_7 змінив свою позицію щодо визнання ним вини. У справі підлягають допиту потерпіла та свідки, які є односельчанами ОСОБА_7 , а отже такий може впливати на них. Вважає, що наявні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на строк 60 діб.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 заперечень щодо призначення справи до судового розгляду не висловила. Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою підтримала повністю.

Захисник ОСОБА_8 просив призначити справу до судового розгляду. Також заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Просить врахувати, що ОСОБА_7 вже майже три роки перебуває під вартою і в нього на утриманні перебувають троє дітей. Просить застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

ОСОБА_7 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечень щодо призначення справи до розгляду не висловив. Щодо клопотання прокурора, то з цього приводу підтримав свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд констатує наступне.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 складений у відповідності до вимог КПК України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді - прокурор, обвинувачений, захисник, потерпіла.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Кримінальним процесуальним кодексом України вибір запобіжних заходів, що обираються у кримінальному провадженні, довірено двом різним судовим інстанціям: слідчому судді під час досудового розслідування та судді, який розглядає справу, під час судового розгляду. Тому розподіл компетенцій між вищезазначеними особами чітко позначений моментом, коли розслідування закінчено, обвинувальний акт затверджено і кримінальну справу передано на розгляд суду.

Як вбачається ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 08.09.2022 обвинуваченому ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.11.2022 включно.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 було висунуто обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження.

В ході обговорення питання доцільності продовження строку запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, офіційно не працює, не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, на цей час, потерпіла та свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені. Отже існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на волі може ухилятися від суду, незаконним чином впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3, 4ч.1 ст. 177, п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ухвалою суду було продовжено строкдії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії, який, у цей період, закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.

Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 315, 331 КПК України.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`який запобіжний захід для запобігання наявним ризикам.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.

Поряд з цим, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

Так, у цій справі, строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку утримання під вартою відповідає критерію розумності.

З огляду на що, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 315 КПК України, клопотання прокурора задовольнити, та продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строків визначених КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, чи злочину, який спричинив загибель людини. Враховуючи, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_7 вчинено із застосуванням насильства і такий злочин спричинив загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 314, 316, 331, 369 КПК України суд

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,строком на 60 діб - з 06 листопада 2022 року по 04 січня 2023 року включно.

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0001137 від 12.12.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України у відкритому судовому засіданні в залі суду Хустського районного суду на «09 листопада 2022 року на «10» год. 30хв.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02 листопада 2022 р. о 13 год. 10 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3