Справа № 597/233/23
Провадження № 1-кп/597/27/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2023 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 19.01.2022 року, з угодою про визнання винуватості, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кагул Республіки Молдова, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, працюючої швачкою ФОП ОСОБА_4 , одруженої, раніше несудимої в порядку ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 Кримінального кодексу України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника обвинуваченої ОСОБА_6

установив:

У травні 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 незаконно придбала у невстановленої особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, який незаконно зберігала по 02 червня 2022 року за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

02 червня 2022 року ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збуту наркотичних речовин, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , в ході проведення негласної (слідчої) розшукової дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів, проведеної на підставі постанови прокурора Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури, в період часу з 18 години 25 хвилин до 19 години 00 хвилин, збула ОСОБА_7 (анкетні дані змінено) частково подрібнену речовину білого кольору, за що отримала 1000 гривень.

Згідно висновку експерта частково подрібнена речовини білого кольору містить бупренорфін, масою 0,0030 грама, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч.1 ст.307 Кримінального кодексу України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

30 червня 2022 року між начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000030 від 19.01.2022 року та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у присутності захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 .

Згідно з даною угодою начальник Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.1 ст.307 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді 4 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.5 ст.13 КК України діяння, передбачене ч.1 ст.307 КК України, є тяжким злочином.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, згідно ст.66 КК України, судом визнаються як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди щодо визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та призначити їй узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості від 30 січня 2023 року та призначити обвинуваченій ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого вона обвинувачується, а вона має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, Кримінального кодексу України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Беручи до уваги, що умови угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, суд з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`яшкують покарання, особи винуватої, яка є раніше несудимою у порядку ст.89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, доходить висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_3 та призначити останній покарання за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, суд вважає, що на неї слід покласти передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки, які, на думку суду, будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Суд також вважає, що з обвинуваченої ОСОБА_3 , керуючись ст.124 КПК України, слід стягнути процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість матеріалів, речовин та виробів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2023 року, між начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000030 від 19.01.2022 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone), упаковану в опечатаний сейф-пакет №5412083; бупренорфін, масою 0,0030 грама, упакований в опечатаний сейф-пакет №5611096, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУПН в Тернопільській області знищити після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість експертизи матеріалів, речовин та виробів від 30.06.2022 року, у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченою, її захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8