Справа № 577/1065/23
Провадження № 1-кс/577/351/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2023 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000227 від 04.03.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

07.03.2023 року до суду надійшло вищевказане клопотання, погоджене з прокурором, у якому ставиться питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час огляду від 04.03.2023 року, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон Vivo V2036 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який переданий на зберігання в камеру збереження речових доказів Конотопського РВП.

На обгрунтування вимог у клопотанні вказано, що 01.03.2023 року в невстановлений час ОСОБА_5 , 1980 р.н., мешканець АДРЕСА_1 , викрав у ОСОБА_4 , 1975 р.н., мешканця АДРЕСА_2 , мобільний телефон Vivo V2036 imei: НОМЕР_1 .

03.03.2023 року до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області надійшла письмова заява про кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 про те, що 01.03.2023 року в АДРЕСА_3 у свого знайомого ОСОБА_6 виявив відсутність мобільного телефону марки Vivo V2036 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Відомості про дане кримінальне правопорушення 04.03.2023 року внесено до ЄРДР за №0000227 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

04.03.2023 року на відкритій ділянці місцевості за участі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою м. Конотоп, пр. Миру ,16, біля лавки було проведено огляд місця події, під час якого останній повідомив що хоче добровільно видати мобільний телефон Vivo V2036, який він напередодні придбав у знайомого ОСОБА_6 за 800 грн.

Під час допиту свідок ОСОБА_7 , повідомив, що має знайомого ОСОБА_6 , який 02.03.2023 запропонував придбати у нього мобільний телефон Vivo V2036 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 в справному стані за 600 грн., на що свідок погодився. 04.03.2023 від працівників поліції ОСОБА_7 дізнався що вищевказаний телефон був викрадений та вирішив його добровільно видати працівникам поліції.

Відповідно до постанови слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 04.03.2023 року вилучене майно визнано та приєднано в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0000227.

Враховуючи, що вилучений об`єкт, а саме мобільний телефон Vivo V2036 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , чорного кольору є предметом вчинення кримінального правопорушення у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на зазначений об`єкт арешту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримує.

Власник майна ОСОБА_4 накладенню арешту не заперечує, розгляд справи просить провести без її участі, про що подав відповідну заяву.

Дослідивши представлені докази суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи із такого.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

У ч.5,6 ст. 132 КПК України визначено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому у відповідності до частини 3 статті 132 КПК України, арешт майна, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.

З огляду на викладене, можливість передачі потерпілому вказаного мобільного телефона на відповідальнек зберігання, необхідності його повсякденного використання, а також виходячи із завдань і мети арешту, збереження речового доказу, яким визнаний телефон, що є предметом злочину у конкретному кримінальному провадженні, може бути забезпечено шляхом передання власнику на відповідальне зберігання, що не потребує втручання суду і вирішується безпосередньо слідчим шляхом винесення відповідної постанови, як то визначено ст.100 КПК України. У такому випадку, на переконання суду, будуть дотримані права власника майна потерпілого від злочину.

Суд також наголошує, що у разі необхідності проведення експертного дослідження мобільного телефону з метою встановлення його ринкової вартості на час скоєння злочину або у разі виникнення необхідності надання його для ознайомлення підозрюваним при відкритті матеріалів кримінального провадження відповідно до вимог ст.290 КПК України та суду під час судового провадження відповідно до ст.357 КПК України, то знаходження мобільного телефону у потерпілого не створить перешкод для проведення вказаних слідчих та процесуальних дій.

Керуючись: ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити слідчому СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про накладення арешту на мобільний телефон марки Vivo V2036 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1