ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/1482/20 Номер провадження 11-кп/814/298/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження, № 0000065, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.06.2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коломак Коломацького району Харківської області, киянина України, не одруженого, раніше судимого: 15.04.2014 року Жовтневим районним м. Харкова за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, 29.07.2016 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 4 років 6 місяців -позбавлення волі, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121,ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, в силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_7 залишено без змін. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 14 січня 2020 року.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 1020 року обвинуваченому ОСОБА_7 зараховано в строк покарання строк ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу на загальну суму 1256 грн.08 коп.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, який накладено ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.01.2020 року та 20.01.2020 року на майно, яке було визнано речовими доказами та знищити його.

Вирішено долю речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення за наступних обставин:

ОСОБА_7 14.01.2020 року приблизно о 01 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на сходовій площадці між 8-мим та 9-тим поверхами в під`їзді житлового будинку АДРЕСА_2 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_10 та їх спільною знайомою ОСОБА_11 , де розпивали спиртні напої. Саме в той час між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого він. розізлившись на останню, вирішив спричинити їй тілесні входження будь-якого ступеня тяжкості з використанням в якості знаряддя злочину наявну у нього в руці скляну пляшку об`ємом 0,7 л. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , оцінивши ситуацію, що склалася, бажаючи досягти злочинної мети, свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді різної тяжкості шкоди здоров`ю ОСОБА_11 , діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого задуму, проявляючи лють та ненависть до останньої, використовуючи в якості знаряддя злочину скляну пляшку, наніс нею один удар в ділянку голови потерпілої, яка перебувала в положенні сидячи на східцях. Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, проявляючи лють і ненависть до ОСОБА_11 , яка після отриманого удару в ділянку голови змогла встати на ноги, нехтуючи тією обставиною, що перед ним жінка, використовуючи свою фізичну перевагу, силою штовхнув її руками в ділянку грудей. Від триманого поштовху потерпіла вдарилась головою об стіну під`їзду. У свою чергу ОСОБА_7 , не бажаючи припиняти свої насильницькі дії у відношенні ОСОБА_11 , схопив її за волосся та силою потягнув вниз по східцях до ліфту, в якому разом з останньою спустився на перший поверх. Таким чином, ОСОБА_7 , вважаючи виконаними усі дії до кінця, що були спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , залишив побиту ним потерпілу в ліфті, та з місця скоєння злочину зник, байдуже ставлячись до можливого настання тяжких наслідків у вигляді настання її смерті. Того ж дня травмовану ОСОБА_11 , яку було виявлено в непритомному стані приблизно о 02 годині 20 хвилин в ліфті за вищевказаною адресою, в подальшому о 03 годині 18 хвилин госпіталізовано до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, де їй було надано кваліфіковану медичну допомогу і прооперовано. Однак 15.01.2020 року о 08 год. 15 хв. ОСОБА_11 , не приходячи до свідомості, від отриманих тілесних ушкоджень померла в умовах стаціонарного лікування у зазначеному вище медичному закладі. Таким чином, ОСОБА_7 у зазначений вище період часу своїми умисними, протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_11 наступні тілесні ушкодження: голови: по синцю в обох периорбітальних ділянках із садном на верхньому повіці справа, саднення в тім`яно-потиличній ділянці справа, садна в проекції зовнішнього краю лівої та правої надбрівних дуг, садно на спинці носу зліва та на слизовій оболонці нижньої губи і з області кута рота зліва, кроволивив у м`які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні в правій потиличній ділянці крововиливи над та під оболонки головного мозку у вигляді епідурального крововиливу в тімяно-скроневій області справа - в зоні оперативного втручання, правобічного субдурального крововиливу та субарахноїдального крововиливу у правій скроневій та тім`яно-потиличній і лобних ділянках з обох боків, а також забою головного мозку із утворенням вогнищ контузії в лівій лобній частці та в ласті стовбуру і глибинних структур головного мозку; - тулубу: синець в проекції тіла лівої ключиці та в проекції 2-4 ребер між переднє-ключичної та середнє-ключичною лініями праворуч, а на боковій стінці живота праворуч в нижній третині по середнє-пахвовій лінії; - кінцівок: синці в проекції ліктьового відростка правого ліктьового суглобу, в верхній третині по переднє-зовнішній поверхні правого передпліччя, в нижній третині правого передпліччя по ліктьовій поверхні, по тильній поверхні правої кисті, в середній та нижній третині лівого передпліччя по ліктьовій верхні, по тильній поверхні лівої кисті, по долонній поверхні лівої кисті, в середній третині лівого стегна по переднє-зовнішній поверхні, у верхнього полюса наколінника, в верхнє-середній третині лівої гомілки по передній поверхні, в верхній третині правого стегна по переднє-зовнішній поверхні, з середній третині по зовнішній поверхні правого стегна, в нижній третині по зовнішній поверхні стегна, в проекції колінного суглобу по заднє-зовнішній поверхні, в нижній третині правої гомілки, а також в середній третині по переднє-внутрішній поверхні правої гомілки. Травма голови у сукупності належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Синці та садна на грудній клітині, животі, верхніх та нижніх кінцівках, як у сукупності так і поодинці належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Причиною смерті ОСОБА_11 стала важка черепно-мозкова травма з внутрішньочерепними крововиливами та забоєм головного мозку, що у своїй течії ускладнилася гострим порушенням церебрального кровообігу, набряком - набряканням головного мозку та дислокацією стовбуру головного мозку, що підтверджено висновком судово-медичного експерта відділу СМЕ № 1 ХОБСМЕ № 12-17/18-А/20 від 25.02.2020 року. Крім того, ОСОБА_7 14.01.2020 року приблизно о 04 годині 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу кафе «Фрешлайн», розташованого по вул. Полтавський Шлях, 147 м. Харкова, де став ініціатором порушення громадського порядку у відношенні одного із осіб, особистість якої встановити не виявилось за можливе. Надалі працівниками кафе «Фрешлайн» з метою припинення дій, що порушували громадський порядок з боку ОСОБА_7 , було викликано наряд патрульної поліції. Того ж дня приблизно о 05 годині на місце події в район розташування кафе «Фрешлайн» прибули співробітники Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували у форменому одязі, ході проведеного опитування щодо ситуації, що склалася вказані співробітники поліції з метою припинення протиправних дій з боку ОСОБА_7 , діючи правомірно, запропонували останньому припинити свої дії - порушувати громадський порядок. При цьому капрал поліції ОСОБА_13 та лейтенант поліції ОСОБА_12 , виконуючи обов`язки по охороні громадського рядку, та на підставі ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» спробували провести поверхневу перевірку ОСОБА_7 , оскільки зі слів працівників служби охорони «Бриг», які -знаходились біля кафе «Фрешлайн», їм стало відомо про те, що у того при собі був ніж. У відповідь на законні дії співробітників патрульної поліції ОСОБА_7 достовірно знаючи, та усвідомлюючи, що капрал поліції ОСОБА_13 та лейтенант поліції ОСОБА_12 , перебувають при виконанні своїх службових обов`язків відповідно до вимог Закону України «Про національну поліцію», вирішив вчинити насильство, поєднане з опором працівникам правоохоронного органу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, спрямованого на протидію здійсненню представникам правоохоронного органу покладених на них службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, та, бажаючи завадити останнім їх виконанню, спочатку почав вигукувати образи на адресу співробітників патрульної поліції, які супроводжувалися ненормативною лексикою, а на зроблені йому зауваження законні вимоги припинити свої протиправні дії, не реагував. Потім ОСОБА_7 діючи зі злочинним умислом, спрямованим на вчинення опору та насильства щодо працівника правоохоронного органу, проявляючи агресію, застосовуючи фізичну силу, став хапати лейтенанта поліцїї ОСОБА_12 за одяг після чого, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння спрямованого на підрив авторитету працівника правоохоронного органу, проявляючи агресію, застосовуючи неправомірне фізичне насилля, силою штовхнув того в ділянку тулуба спереду, завдавши тому фізичного болю. При цьому, від отриманого поштовху лейтенант поліції ОСОБА_12 упав на зелю, а ОСОБА_7 повалився на нього зверху. Після чого активні, протиправні дії ОСОБА_7 , спрямовані на насильство, поєднане з опором щодо працівника правоохоронного органу у звязку з виконанням ним покладених на нього обовязків щодо здійснення охорони громадського порядку, були припинені самим потерпілим лейтенантом поліції ОСОБА_12 та капралом поліції ОСОБА_13 , які діючи правомірно, застосовуючи спеціальні навички боротьби ( прийоми рукопашного бою) подавили його фізичний супротив та здійснили затримання із застосуванням у відповідності до ст.45 «Закону України «Про національну поліцію» спецзасобу, кайданок. Таким чином, ОСОБА_7 у зазначений вище період часу, виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на насильство, поєднане з опором, щодо працівника правоохоронного органу. В результаті зазначених злочинних дій ОСОБА_7 завдав фізичного болю потерпілому ОСОБА_12 в ділянці грудної клітини та спричинив йому закриту травму правої гомілки у вигляді перелому нижньої третини малогомілкоіої кістки, внутрішньої кісточки, заднього краю великогомілкової кістки із зсувом, з наявністю пошкодження дистального міжгомілковогосиндесмоза та зовнішнім підвивихом правої стопи, яка не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоровя понад 3 тижні (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №09-675/2020 від 21.02.2020 року.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду захисником в інтересах обвинуваченого подана апеляційна скарги в якій ставиться питання про зміну вироку суду, просить в силу ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком на 7 років

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що вирок суду є надто суворий, та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Вказує, що обставиною, що помякшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не визнано, активне сприяння слідству у розкритті злочину, обвинувачений ОСОБА_7 у скоєнному проявив щиросердне розкаяння. Покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на думку апелянта, було б достатнім та необхідним для досягнення основної мети покарання: кара, виправлення засудженого та попередження скоєння нових злочинів.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурором подана апеляційна скарга. Однак на адресу суду надійшла заява в якій він відкликає свою апеляційну скаргу.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та його захисник в судове засідання з`явилися, просили задовольнити апеляційну скаргу.

Прокурор просив прийняти його відмову від апеляційної скарги, а апеляційну скаргу захисника зі змінами та доповненнями просить залишити без задоволення, залишивши вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

У звязку з відмовою прокурора від своєї апеляційної скарги колегія суддів її долводи.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений не оспорював фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію злочину, а тому колегія суддів в цій частині вирок суду не перевіряє.

Колегія суддів вважає, що суд першої інсианції оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, не працює, не одружений, на утриманні має малолятню дитину, прийняв до увагу обставинук,яка помякшує паокарання, а саме щире каяття, та обставини, що обятжують покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та рецкедив злочину, тобто всі обставини, в тому числі і ті на які вказує обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, та на переконання колегії суддів призначив обвинуваченому за кожний злочин окремо та за сукупністю злочинів остаточне покарання необхідне й достатнє покарання для його виправлення та перевиховання, а також запобігання вчиненню нових злочинів, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає дло задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли перешкодити чи перешкодили суду постановити законне і обгрунтоване судове рішення колегією суддів не встановлено, а тому підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.06.2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4