Справа № 331/749/23
Провадження № 1-кс/331/393/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002266 від 21.11.2022 р., за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002266 від 21.11.2022 р., за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002266 від 21.11.2022 р., за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у липні 2022 року, але не пізніше ніж 13.07.2022 (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи на території смт. Веселе, Мелітопольського району Запорізької області, яка з 25.02.2022 та на час складання повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, добровільно зайняла посаду першого заступника голови окупаційної адміністрації Веселівської ОТГ Мелітопольського району Запорізької області т.зв. «Веселовской поселковой администрации Мелитопольского района», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

14.02.2023 гр. України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Глави 11 КПК України повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Відтак, санкцією ч.5 ст.111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлена про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відтак, досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 на праві власності належить наступне майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою №321094421 від 25.01.2023; 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою №321094465 від 25.01.2023.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не викликалася відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 172 та ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб, без здійснення фіксування технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0002266 від 21.11.2022 р., за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

14.02.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0002266 від 21.11.2022 р., повідомлено про підозру за ч. 5 ст.111-1 КК України, шляхом вручення її захиснику адвокату ОСОБА_7 .

Так, санкція ч.5 ст.111-1 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої, тому у випадку постановлення обвинувального вироку суду майно ОСОБА_5 може бути конфісковано в дохід держави.

Таким чином, метою накладення арешту на зазначене майно є забезпечення конфіскації майна.

Зазначені обставини переконують слідчого суддю у тому, що правова підстава накладення арешту на майно наявна та підтверджена.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 321094421 від 25.01.2023 р., ОСОБА_5 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 321094465 від 25.01.2023 р., ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для накладення арешту на майно, розумність та співмірність обмежень права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002266 від 21.11.2022 р., за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1