Справа № 175/1082/23
Провадження № 1-кс/175/317/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000062 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 07 вересня 2022 року надійшло повідомлення про те, що за матеріалами УСР в Дніпропетровській області група осіб на території Дніпропетровської області вчиняють сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою) організованою групою.

Крім того, 08 березня 2023 року надійшло повідомлення про те, що за матеріалами УСР в Дніпропетровській області група осіб на території Дніпропетровської області здійснюють дії, направлені на створення та утримання місць розпусти, з метою наживи, вчинені організованою групою.

Відомості про зазначені кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062, правова кваліфікація правопорушень ч. 3 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України.

В клопотанні прокурор просить накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на: 20 купюр номіналом 100 доларів США кожна; 1 купюру номіналом 20 Євро; мобільний телефон марки «Nokia», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , у корпусі помаранчевого кольору; ноутбук марки «Samsung», моделі «NP-R55 s/n 341293СР200134М», в чохлі із зарядним пристроєм; DVD-R диск із написом «TRAX DATA»; флеш носій марки «Canon FC-22UH».

В судове засідання прокурор не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.

В судове засідання особа, зазначена в клопотанні як володілець майна, не з`явилася, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином, однак її неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Так, враховуючи наведені вище положення КПК України, вбачається, що, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідного клопотання слідчий суддя зобов`язаний: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, вилучені в ході проведення обшуку 29 березня 2023 року мобільний телефон марки «Nokia» у корпусі помаранчевого кольору, ноутбук марки «Samsung» в чохлі із зарядним пристроєм, DVD-R диск із написом «TRAX DATA», флеш носій марки «Canon FC-22UH» дійсно можуть бути засобами вчинення кримінального правопорушення, можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин скоєння кримінального правопорушення.

Отже, наявні достатні підстави вважати, що вказане вище майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі можуть бути як засобом вчинення кримінального правопорушення, так і зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом із цим, під час судового розгляду клопотання прокурором належним чином не обґрунтовано та не доведено існування обставин, які б підтверджували, що незастосування заборони користування вказаним в клопотанні майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, тощо цього майна, що є обов`язковим для вирішення питання про накладення арешту із забороною користування таким майном.

Також суд приймає до уваги й ті обставини, що прокурором не наведено будь-яких даних про те, який саме обсяг слідчих дій має наслідком необхідність постійного зберігання вказаного вище майна у відділенні поліції.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в поданому клопотанні. Тобто, суд приходить до висновку, що вказане вище майно підлягає арешту, але без застосування заборони користування даним майном, та передачі зазначеному у клопотанні володільцю цього майна на відповідальне зберігання.

Крім того, в клопотанні прокурором вказано про необхідність накладення арешту на інше майно грошові кошти, а саме: 20 купюр номіналом 100 доларів США кожна і 1 купюру номіналом 20 Євро.

Однак, в поданому клопотанні прокурором не було обґрунтовано і наданими матеріалами не доведено, що зазначені грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом. З матеріалів клопотання неможливо встановити, яке ж доказове значення при розслідуванні вчиненого кримінального правопорушення мають вказані грошові кошти, які ж саме відомості вони містять, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому вбачається, що в клопотанні прокурором лише формально зазначено, що вони є доказами.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення клопотання та накладення арешту шляхом заборони відчуження майна на: мобільний телефон марки «Nokia», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , у корпусі помаранчевого кольору; ноутбук марки «Samsung», моделі «NP-R55 s/n 341293СР200134М», в чохлі із зарядним пристроєм; DVD-R диск із написом «TRAX DATA»; флеш носій марки «Canon FC-22UH», а в іншій частині клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000062 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на: мобільний телефон марки «Nokia», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , у корпусі помаранчевого кольору; ноутбук марки «Samsung», моделі «NP-R55 s/n 341293СР200134М», в чохлі із зарядним пристроєм; DVD-R диск із написом «TRAX DATA»; флеш носій марки «Canon FC-22UH», шляхом заборони їх відчуження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Передати мобільний телефон марки «Nokia», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , у корпусі помаранчевого кольору; ноутбук марки «Samsung», моделі «NP-R55 s/n 341293СР200134М», в чохлі із зарядним пристроєм; DVD-R диск із написом «TRAX DATA»; флеш носій марки «Canon FC-22UH», на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Зобов`язати ОСОБА_4 на кожну вимогу слідчого, прокурора надавати вказане вище майно для виконання слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутній під час оголошення ухвали особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна. У разі відсутності таких осіб під час проголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя: