Справа № 194/1278/22
Провадження № 1-кп/185/334/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2023 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08 червня 2022 року Павлоградським мськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 120 годин,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -
Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017 року, на підставі якого 09.02.2017 року було видано виконавчий лист № 194/1342/16-ц, ОСОБА_5 зобов`язаний, починаючи з 14 листопада 2016 року до настання повноліття дитини сплачувати аліменти в розмірі частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_7 (Власової) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак, в період з червня по листопад 2018 року, а також з грудня 2018 року до 16 серпня 2022 року ОСОБА_5 умисно, злісно ухилявся від сплати присуджених аліментів, аліменти своєчасно та в повному обсязі не сплачував, іншої матеріальної допомоги, маючи підробіток працюючи у службі таксі, на утримання дитини не надавав, ігнорував попередження та вимоги державного виконавця з приводу необхідності сплати аліментів та погашення утвореної заборгованості, через що утворив заборгованість за вказаний період часу у загальному розмірі 180764грн.18коп., що в сукупності складає суму виплати більшої за три місяці відповідних платежів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та пояснив, що він був обізнаний про обов`язок, встановлений рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2017 року, на підставі якого 09.02.2017 року було видано виконавчий лист № 194/1342/16-ц, починаючи з 14 листопада 2016 року до настання повноліття дитини сплачувати аліменти в розмірі частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_7 (Власової) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В період, зазначений в обвинувальному акті, а саме - на протязі чотирьох років - з червня 2018 по серпень 2022 року, він аліменти в повному обсязі не сплачував, сплативши за весь цей час лише 1600 грн.
На його думку,це було зумовлено тим, що він не працевлаштовувався, оскільки, або не було роботи, яка б йому підходила, або він мав проблеми з документами, тощо. В зазначений час він працював в таксі, але ігнорував отримувані попередження та вимоги державного виконавця з приводу необхідності сплати аліментів та погашення утвореної заборгованості, оскільки в нього є ще й інша неповнолітня дитина. За весь час з утвореної заборгованості ними сплачено лише 1600грн.
Додав, що згоден з тим, що через зазначені дії утворив заборгованість за вказаний період часу у загальному розмірі 180764грн.18 коп.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду обставини скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України що зафіксовані обвинувальним актом та кримінальним провадженням, підтвердивши правильність встановлених досудовим слідством терміну заборгованості зі сплати аліментів та розміру цієї заборгованості.
Додала, що за вказаний період неодноразово, під час спілкування з обвинуваченим, вимагала від останнього погасити утворену заборгованість, регулярно сплачувати аліменти, та не ухилятися від сплати аліментів. Разом з тим обвинувачений кожного разу ігнорував її вимоги виконувати рішення суду, вигадував приводи, умисно не виконував рішення суду та утворював нову заборгованість, сплативши лише мізерну частину заборгованості з аліментів у розмірі 1600 грн. за весь час її утворення.
Наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання у виді арешту.
Вважає, що причиною несплати аліментів є наявність у обвинуваченого шкідливих звичок останній зловживає алкоголем та не бажає працювати.
Окрім показань обвинуваченого, та потерпілої винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України повністю підтверджується наявними в матеріалах провадження іншими доказами, а саме: судовим рішенням про стягнення аліментів з обвинуваченого, розрахунком державного виконавця наявної у обвинуваченого заборгованості зі сплати аліментів за інкримінований період на загальну суму 180764грн.18коп.
Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що показання потерпілої мають характер логічних, послідовних та таких, що у сукупності з іншими наведеними доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України доведена повністю.
Зазначені докази у вказаному кримінальному провадженні є достовірними, допустимими, належними та достатніми для підтвердження винності особи, що обвинувачується в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , з урахуванням процесуальної позиції сторони обвинувачення, що полягала у невнесенні постанови про зміну обвинувачення за наслідками судового розгляду провадження, та з урахуванням відсутності у суду передбачених Законом повноважень на зміну обвинувачення в частині збільшення кваліфікації вчиненого за власною ініціативою самостійно, необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що ОСОБА_5 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення, є особою, що раніше була судима, з існуючої заборгованості у розмірі 180764грн.18коп за час кримінального провадження перерахував потерпілій лише 1600 грн. При цьому періодом утворення заборгованості з аліментів є, період більший, а ніж чотири роки.
З пом`якшуючих обставин суд враховує повне визнання обвинуваченим вини та наявність у обвинуваченого іншої неповнолітньої дитини.
Обтяжуючих обставин у справі не встановлено.
Враховуючи викладене, беручи до уваги позицію потерпілої щодо необхідності призначення обвинуваченому суворого покарання, строк її утворення та загальну суму утвореної обвинуваченим заборгованості зі сплати аліментів, яка є досить значною, та вказує на стійке та свідоме небажання обвинуваченого, відповідно до рішення суду, сплачувати аліменти, зважаючи на той факт, що обвинувачений вже притягався за аналогічне кримінальне правопорушення, але не зробив для себе належних висновків та не змінив своє ставлення до обов`язку сплачувати аліменти та належно виконувати рішення суду з цього приводу, а також те, що обвинувачений не прийняв заходів для погашення утвореної заборгованості, на протязі тривалого періоду умисно не сплачує аліменти, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання скоєння ним інших кримінальних правопорушень не може відбутися без певної ізоляції останнього від суспільства, а тому, обвинувачений ОСОБА_5 має бути засудженим за ч.1 ст.164 КК України до покарання у вигляді обмеження волі, в межах санкції даної статті, яке йому й належить відбувати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.164 КК України.
ОСОБА_5 призначити покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі строком один рік.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.
Строк відбуття покарання для ОСОБА_5 обчислювати з моменту виконання вироку в частині призначеного покарання у вигляді обмеження волі.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9 .