Справа № 539/3774/22
Провадження № 1-кп/539/90/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №0000385 від 10.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Засулля Лубенського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, депутатом не являється, особою з інвалідністю не являється, утриманців не має, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , 09.11.2022 року, приблизно о 17-00 год., перебуваючи поруч з магазином «Продукти», що в с. Засулля Лубенського району Полтавської області по вул. П.Охріменка в ході конфлікту із ОСОБА_4 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, протиправно наніс ОСОБА_4 три удари кулаками правої та лівої руки в область голови, чим заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого та лівого ока, забитої рани біля зовнішнього кута правого ока, синець з забитою раною в ділянці нижньої губи справа, забитої рани на слизовій нижньої губи, травматична екстракції 1-го зуба на нижній щелепі зліва та 1-го зуба на верхній щелепі зліва, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №359 від 11.11.2022 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що він 09.11.2022 року, приблизно в другій половині дня, перебуваючи поруч з магазином «Продукти», що в с. Засулля Лубенського району в ході конфлікту із потерпілим, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, протиправно наніс ОСОБА_4 три удари кулаками правої та лівої руки в область голови, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, що зазанчені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 09.11.2022 року, приблизно о 15-00 год., перебував з друзями поруч з магазином «Продукти», що в с. Засулля Лубенського району Полтавської області по вул. П.Охріменка, де розпивали спиртні напої. До них підійшов раніше незнайомий йому ОСОБА_6 та умисно, протиправно наніс три удари кулаками правої та лівої руки в область голови, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого та лівого ока, забитої рани біля зовнішнього кута правого ока, синець з забитою раною в ділянці нижньої губи справа, забитої рани на слизовій нижньої губи, травматичної екстракції 1-го зуба на нижній щелепі зліва та 1-го зуба на верхній щелепі зліва.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується, навчається, військовозобов`язаний, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі статтею 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно статті 67 КК України, не встановлено та призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_4 , його представник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні-проступку, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за частиною 2 статті 125 КК України як умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_6 є громадянином України, з незакінченою вищою освітою, не одружений, не працює, навчається в Полтавському аграрному університеті, депутатом не являється, перебуває на обліку призовників, особою з інвалідністю не являється, раніше не судимому, утриманців немає, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, про що свідчать: довідки лікарів, УПСЗН, ІНФОРМАЦІЯ_2 , характеристика з місця проживання та його свідчення.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України віднесене до кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, який навчається в Полтавському аграрному університеті, не одружений, за місцем проживання характеризуються посередньо, раніше не судимий, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 має бути призначене покарання в межах санкції частини 2 статті 125 КК України у виді штрафу.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирати.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 заявлено вимогу про відшкодування витрат за договором №10/23 про надання правової допомоги від 30.01.2023 року в сумі 1000 грн.

Згідно договору про надання правової допомоги від 30.01.2023 адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали договір про представництво та надання правової допомоги (захисту) в кримінальному провадженні , предметом якого є надання адвокатом клієнту за його дорученням правової допомоги, прийняття та належна оплата клієнтом цієї допомоги, в об`ємі та на умовах передбачених договором. Згідно ст. 5 договору розмір оплати становить 1000 грн.

Згідно квитанції № 820 від 30 січня 2023 року потерпілим ОСОБА_4 сплачено за договором №10/23 від 30.01.2023 року гонорар 1000 грн.

Положеннями ч.1 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

З огляду вищенаведених приписів КПК України вбачається, що законодавцем чітко визначено, що потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, а також юридична особа щодо якої здійснюється провадження несуть витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги. Компенсація (відшкодування) таких витрат можлива тільки на користь потерпілого у разі ухвалення обвинувального вироку.

Враховуючи вищенаведене, прихожу до висновку про обгрунтованість вимоги про стягнення витрат потерпілого на правову допомогу.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись статтями , 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн (одна тисяча сімсот грн.)

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на користь потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 1000 (однієї тисячі ) грн.

Процесуальні витрати на залучення експертів, речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені - відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та потерпілому.

Головуючий суддя ОСОБА_1