Справа № 686/9243/23
Провадження № 1-кс/686/3115/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0001262,

встановив:

14.04.2023 року прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 13.04.2023 р., в ході проведення обшуку транспортного засобу ВАЗ 21051, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, а саме на: поліетиленовий зіп-лок пакет із 100-ма згортками, обмотаними ізолюючою стрічкою синього кольору, всередині із невідомою кристалічною речовиною білого кольору, поміщений до сейф-пакету №SUD 2058847; поліетиленовий зіп-лок пакет із 125-ма згортками, обмотаними ізолюючою стрічкою білого кольору, всередині із невідомою кристалічною речовиною білого кольору, поміщений до сейф-пакету № SUD 2058848; поліетиленовий зіп-лок пакет із 125-ма згортками, обмотаними ізолюючою стрічкою жовтого та зеленого кольорів, всередині із невідомою кристалічною речовиною білого кольору, поміщений до сейф-пакету № SUD 2058849; поліетиленовий зіп-лок пакет із 125-ма згортками, обмотаними ізолюючою стрічкою білого кольору, всередині із невідомою кристалічною речовиною білого кольору, поміщений до сейф-пакету № SUD 2058850; поліетиленовий зіп-лок пакет із 125-ма згортками, обмотаними ізолюючою стрічкою жовтого та зеленого кольорів, всередині із невідомою кристалічною речовиною білого кольору, поміщений до сейф-пакету № SUD 2058851; поліетиленовий зіп-лок пакет із 100-ма згортками, обмотаними ізолюючою стрічкою синього кольору, всередині із невідомою кристалічною речовиною білого кольору, з яких 35 згортків поміщено до сейф-пакету № SUD 2058852 та поліетиленовий зіп-лок пакет із 65-ма поміщено до сейф-пакету № SUD 2058853; поліетиленовий зіп-лок пакет із 10-ма згортками, обмотаними ізолюючою стрічкою оранжевого кольору, всередині із невідомою кристалічною речовиною білого кольору, поміщений до сейф-пакету № 7335435; ізолюючу стрічку чорного кольору та білу наліпку з двох виявлених упакувань, прямокутної форми, поміщені до сейф-пакету № SUD 2058860; мобільний телефон Redmi 9 A, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з номером телефону: НОМЕР_4 , поміщений до сейф-пакету № 7335437; мобільний телефон Samsung, білого кольору, поміщений до сейф-пакету № 7335436; шприц, із залишками невідомої речовини коричневого кольору, поміщений до сейф-пакету № 7335438; банківську картку Monobank № НОМЕР_5 , поміщену до сейф-пакету № 7335439; транспортний засіб ВАЗ 21051, д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, білого кольору, шасі/кузов № НОМЕР_6 , який поміщений на арешт майданчик ГУНП в Хмельницькій області, що по вул.Романа Шухевича, 120Д, у м.Хмельницькому; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , на автомобіль ВАЗ 21051, д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, білого кольору, власником якого є ОСОБА_3 , видане 13.10.2004 року, та металеві ключі від транспортного засобу, які поміщені до паперового конверту під №7.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, й збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, крім того, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого ще й наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання в повній мірі не відповідає.

Клопотання прокурора складено формально та містить лише посилання на ряд статей КПК, які регламентують порядок накладення арешту на майно, визначення поняття речових доказів та тимчасово вилученого майна. Разом з тим, у поданому клопотанні прокурор не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні, відсутнє належне обґрунтування того, яке значення має майно, на яке просить накласти арешт прокурор, як речовий доказ та які обставини за допомогою цього доказу можливо довести у кримінальному провадженні №0001262, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст.98 КПК України. Зокрема, у клопотанні прокурора відсутня достатня аргументація, яке значення вилучене майно (поліетиленові зіп-лок пакети, ізолююча стрічка, наліпка, мобільні телефони, шприц, банківська картка, транспортний засіб, ключі до нього та свідоцтво про його реєстрацію) має як речовий доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні, яке розслідується по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та за якими конкретними ознаками речі та документ, вилучені в ході обшуку, визнані речовими доказами. Крім того, зі змісту поданого прокурором клопотання та долучених до клопотання документів, не зрозуміло, на чиє майно просить накласти арешт прокурор (кому належать вилучені речі), хоча мав би зазначити прокурор у своєму клопотанні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Зокрема, прокурор у клопотанні посилається на протокол обшуку транспортного засобу ВАЗ 21051, д.н.з. НОМЕР_1 , однак зі змісту цього протоколу не вбачається, кому саме належить майно (в тому числі, й мобільні телефони), на яке просить накласти арешт прокурор та яке було вилучене в ході проведення, за участю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших осіб, обшуку. Не долучено до матеріалів клопотання й копію ухвали слідчого судді, якою надавався дозвіл на проведення обшуку у вказаному транспортному засобі, якщо такий дозвіл надавася слідчим суддею. Крім того, прокурор у клопотанні, як мету арешту, також вказує, про необхідність забезпечення конфіскації майна як виду покарання, однак долучені до клопотання документи (витяг з ЄРДР, рапорт від 13.04.2023 р., заява ОСОБА_4 від 13.04.2023 р., протокол обшуку від 13.04.2023 р., акт прийому-передачі транспортного засобу від 14.04.2023 р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , постанова про визнання речових доказів, приєднання їх до матеріалів кримінального провадження та передачу на зберігання від 14.04.2023 р., протокол затримання ОСОБА_4 від 13.04.2023 р. та особова картка останнього) не містять відомостей про факт повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, та не є тими доказами, які б дали змогу пересвідчитись в обґрунтованості цієї підозри, у випадку, якщо така підозра існує, інші докази на підтвердження вказаних обставин, прокурор, до матеріалів клопотання не долучив.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого прокурором клопотання не містять контактних даних осіб, яким належить майно, на яке просить накласти арешт прокурор, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити вказаних осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором, із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст.98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст.170 КПК України, та на чиє майно він просить накласти арешт, з долученням копій документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0001262, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя