Справа № 357/2513/23
У Х В А Л А

про взяття під варту

09 березня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київська область, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, маючого на утриманні малолітніх дочок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Діану, ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомостей про наявність/відсутність судимостей немає,

у кримінальному провадженні № 0001114, яке внесене до ЄРДР 06 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_9 просив: застосувати запобіжний захід, тримання під вартою, строком на шістдесят днів до підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 вручено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вона обґрунтовується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

На його думку, якщо не застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, існує ризик того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється, тобто вчинити дії, про які зазначено у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На його думку, про можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду свідчить: тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та покарання за нього; дані, які характеризують підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: він не працевлаштований, зловживає алкогольними напоями, є раніше судимим, його бажання уникнути кримінальної відповідальності, унаслідок усвідомлення можливості настання для нього вкрай несприятливих наслідків.

На йому думку, про можливість впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків свідчить: добре знайомство зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вказують на його причетність до вчиненого кримінального правопорушення; його бажання викривити фактичні обставини справи та уникнути передбаченої законом відповідальності; фактор страху людини, перед іншою людиною, яка спроможна застосувати фізичне насильство, що потребує забезпечити безпеку свідків.

На його думку, про можливість підозрюваного ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить відсутність моральних принципів у ОСОБА_4 , у сукупності з характером та способом вчиненого ним злочину.

Вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , окрім як тримання під вартою, не забезпечить дієвість кримінального провадження та не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.

Зокрема, особисте зобов`язання не може бути застосованим, оскільки установлений високий ступінь вчинення іншого кримінального правопорушення, а також наявний ризик впливу на свідків, переховування від органів досудового розслідування або суду.

Домашній арешт не може бути застосованим, оскільки він не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та з огляду на те, що установлений високий ступінь вчинення іншого кримінального правопорушення, а також наявний ризик впливу на свідків, переховування від органів досудового розслідування або суду.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки відсутні поручителі.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, вважав, що заставу до підозрюваного ОСОБА_4 застосовувати не слід, оскільки той підозрюється у злочині, вчиненому із застосуванням насильства.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого ОСОБА_9 , за обставин та підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти обрання йому запобіжного заходу, тримання під вартою, оскільки умислу на вбивство ОСОБА_12 не мав, має місце проживання, де може відбувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти обрання підозрюваному ОСОБА_4 будь-якого запобіжного заходу, оскільки вважала, що пред`явлена підозра є необґрунтованою, адже між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 не було конфлікту, що стверджується показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Досудовим розслідуванням не зібрано жодного доказу, який свідчить про наявність умислу ОСОБА_4 на вбивство ОСОБА_12 .

Зазначала, що також слідчим, прокурором не доведена наявність ризиків на які вони посилаються, адже підозрюваний ОСОБА_4 не переховувався від поліції, співпрацює зі слідством, вчиняти тиск на свідків він не може, оскільки свідків події немає, а ті що вказані в клопотанні то вони надали показання. А перебування на домашньому арешті нівелює наявність ризиків. Окрім того, ОСОБА_4 має двох малолітніх дітей, які на даний час перебувають за кордоном і він будучи неофіційно працевлаштований їх утримує. Взяття ОСОБА_4 під варту поставить його сім`ю, у вкрай скрутне становище.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшла до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, за заявою № 42310/04, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за таких фактичних обставин.

06 березня 2023 року близько 13:00 год. ОСОБА_4 , знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де спільно з ОСОБА_12 вживав алкогольні напої.

Перебуваючи в спальній кімнаті вказаної квартири, у вказаний час між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 стався конфлікт, у ході якого в ОСОБА_4 виник умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свої дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті ОСОБА_12 . ОСОБА_4 , взявши зі столу кухонний ніж. З метою доведення свого умислу до кінця, маючи на меті позбавити життя ОСОБА_12 , тримаючи кухонний ніж у правій руці, наблизився ззаду до нього та наніс один удар кухонним ножем в область грудей справа, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: крововтрати, ушкодження правої легені, проникаючого колото-різаного поранення грудей справа.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер на місці вчинення кримінального правопорушення.

Слідча суддя вважає доведеним, що підозра, яка пред`явлена ОСОБА_4 обґрунтована.

Вказане стверджується:

- протоколом огляду місця події від 06 березня 2023 року, а саме: квартири АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено труп ОСОБА_12 із наявними тілесними ушкодженнями;

- повідомленням від 07 березня 2023 року, де вказано, що за результатами дослідження трупа ОСОБА_12 видано лікарське свідоцтво про смерть, із зазначенням причини смерті: крововтрата, ушкодження правої легені, проникаюча колото-різана рана грудей справа;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 , яка повідомила, що 06 березня 2023 року близько 06:00 год. вона пішла в напрямку ринку разом з своїм чоловіком ОСОБА_18 та його товаришем, ОСОБА_19 », котрого вони зустріли дорогою на ринок. ОСОБА_20 та ОСОБА_21 взяли горілки та направилися в гості до ОСОБА_22 . У подальшому о 09:30 год. на мобільний телефон потерпілої зателефонував ОСОБА_23 та поцікавився місцем перебування ОСОБА_20 , на що остання повідомила, що він перебуває у ОСОБА_24 . В подальшому в обідній час і до вечора вона телефонувала до свого чоловіка, однак останній не підіймав слухавку. У подальшому потерпіла зателефонувала до ОСОБА_25 , котрий повідомив, що близько 13:00 год. останній пішов від ОСОБА_24 та ОСОБА_20 залишився в останнього спати. У подальшому, потерпіла дізналася від знайомої про смерть свого чоловіка;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що працює продавцем в магазині ФОП « ОСОБА_26 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , 06 березня 2023 року в період часу з 17:00 по 18:00 год. до приміщення магазину зайшов ОСОБА_27 на прізвисько « ОСОБА_28 », який часто купує алкогольні напої у вищевказаному магазині. ОСОБА_29 мав поганий вигляд, мав блідий відтінок обличчя, що насторожило її, оскільки йому може стати погано, тому вона попросила ОСОБА_29 покинути приміщення магазину. Під час розмови з ОСОБА_29 хтось із відвідувачів звернув увагу на зовнішній вигляд останнього та промовив «На тобі що, кров» чи «звідки в тебе кров» після цього ОСОБА_29 покинув приміщення магазину та пішов у невідомому напрямку;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що 06 березня 2023 року за його місцем проживання прийшли його знайомі ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , які принесли з собою горілку. Після чого, вони почали розпивати її. В подальшому, близько 07:30 год. ОСОБА_21 та ОСОБА_33 пішли з місця проживання ОСОБА_29 , ОСОБА_20 лишився вдома. Близько 10:00 год. свідок пішов вигулювати собаку та зустрів свого знайомого ОСОБА_34 та останні направились за місцем проживання ОСОБА_29 , де почали втрьох розпивати горілку. Через деякий час ОСОБА_29 пішов відпочивати, коли побачив як у його кімнату забіг ОСОБА_21 у збудженому стані та просив зачинити за ним двері. В подальшому, близько 17:00 год. ОСОБА_29 прокинувся та зібрався вигулювати собаку, в цей час побачив ОСОБА_20 , котрий лежить на підлозі в положенні лежачи на животі, ОСОБА_29 подумав що останній спить та не став його турбувати. Прийшовши з прогулянки ОСОБА_29 помітив, що ОСОБА_20 не змінив свого положення та почав перевіряти пульс в останнього і зрозумів, що ОСОБА_20 помер після чого викликав поліцію;

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_35 від 07 березня 2023 року, яким зафіксовано, що ОСОБА_4 показав в приміщенні квартири місце в кімнаті, де сиділи він, ОСОБА_29 та ОСОБА_20 . У подальшому ОСОБА_29 покинув кімнату, де залишились ОСОБА_4 та ОСОБА_20 . У подальшому під час спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_20 взяв до рук кухонний ніж та попросив ОСОБА_4 показати прийом з боротьби, на що він погодився та підійшовши ззаду ОСОБА_20 , при цьому взявши до правої руки ніж який тримав ОСОБА_20 та лівою рукою схопивши за верхню частину лівого плеча завів ніж до грудної клітини, через праву сторону ОСОБА_20 . У подальшому під час того як ОСОБА_20 намагався звільнитись від захвату ОСОБА_4 випадково завдав удар в область ребер з правої сторони та трохи позаду ОСОБА_20 . Від нанесеного удару ОСОБА_20 впав на підлогу, а ОСОБА_4 покинув приміщення квартири.

Отже, на думку слідчого судді, вказана в вищезазначених доказах факти та інформація свідчить, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, за обставин викладених в підозрі.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника ОСОБА_5 про те, що стороною обвинувачення не доведена наявність конфлікту між ОСОБА_4 та потерпілим, оскільки в повідомленні про підозру не зазначалося, що цей конфлікт був довготривалим. Навпаки, поведінка ОСОБА_4 , вказує на наявність умислу в його діях, адже він знаючи, що вдарив ножем потерпілого, не викликав швидку допомогу, а покинув місце події.

Отже, органом досудового розслідування доведено обставину, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя здійснює перевірку на предмет наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя зазначає, що сторона обвинувачення вказувала на наявність трьох з вищезазначених ризиків, а саме, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Макаров проти Росії», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Він, згідно з ст. 12 КК України, віднесений до особливо тяжких злочинів. Його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.

Слідчий суддя вважає доведеним, що тяжкість можливого покарання ОСОБА_4 , дані, які характеризують його особу, а саме: він не працевлаштований, зловживає алкогольними напоями, зважаючи на незначний час з моменту вчинення кримінального правопорушення, на даний час існує ризик, що він буде переховуватися від органу досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту (п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Плєшков проти України» від 10.02.2011 року, заява № 37789/05).

Слідчий суддя зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував його дружні відносини зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вказують на його причетність до вчиненого кримінального правопорушення і у разі, якщо не обрати йому запобіжний захід, вони через фактор страху перед іншою людиною, яка спроможна застосувати фізичне насильство, можуть змінити показання.

Отже, слідчий суддя переконана, що існує ризик, який передбачений у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що немає достатніх та обґрунтованих підстав стверджувати, що існує можливість повторного вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, адже він раніше не судимий, вчинений ним злочин не корисливий, у зв`язку з цим відсутність працевлаштування ніяким чином не впливає на можливість вчинення ним кримінальних правопорушень з корисливим мотивом, а застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження - є достатнім стримуючим фактором, він спроб кримінальної поведінки стосовно свідків.

Отже, органом досудового розслідування доведено обставину, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчому судді доведено, що з огляду на ступінь імовірності доведених ризиків, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, відсутність у нього постійного місця роботи, іншими запобіжними заходам, аніж тримання під вартою, буде неможливо досягти мети визначеній у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідча суддя скептично відноситься до аргументу сторони захисту, що взяття під варту ОСОБА_4 позбавить його сім`ю у вкрай скрутне становище, оскільки не надано даних, що він працевлаштований чи має будь-які інші джерела доходів.

За таких обставин, слідчий суддя клопотання слідчого ОСОБА_9 задовольняє.

Строк тримання під вартою, слідчий суддя рахує з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 07 березня 2023 року, як про це зазначено в протоколі затримання.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя заставу до підозрюваного ОСОБА_4 не застосовує, оскільки той підозрюється у злочині, вчиненому із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 175, 177, 178, 183, 194, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного: ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001114, яке внесене до ЄРДР 06 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід, тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 07 травня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошений - 14 березня 2023 року о 08:30 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1