Номер провадження: 11-кп/813/1179/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2023 року у кримінальному провадженні №0000368 від 01.06.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 29.05.2023 року.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, даних про зменшення чи відсутність яких не встановлено, зважаючи на обставини інкримінованого обвинуваченій злочину, що є тяжким.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційних скарг обґрунтовують наступним:

- прокурором доказів на існування зазначених у клопотанні ризиків не надано;

- судом безпідставно не визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі наведеного захисник обвинуваченого просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

До початку розгляду апеляційної скарги, від адвоката ОСОБА_7 надійшла заява, в якій захисник обвинуваченої просить апеляційну скаргу розглядати без його участі.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до апеляційного суду не з`явився, в телефонному режимі просив розглядати апеляційну скаргу сторони захисту без його участі.

Згідно із ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

За таких обставин, розгляд апеляційної скарги проведено за відсутності захисника обвинуваченої та прокурора, а тому згідно з положеннями ч.4 ст.107 КПК України технічна фіксація судового розгляду не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно з положеннями ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, з зазначених матеріалів вбачається, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000368 від 01.06.2022 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

Оскільки ухвала суду першої інстанції в частині продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ніким не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряється.

Щодо посилань апелянта на відсутність ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи обґрунтування суду першої інстанції щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, апеляційний суд встановив належне обґрунтування судом наявності зазначених ризиків в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою, ст. 331 КПК України та розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням положень глави 18 КПК України.

Апеляційний суд, відхиляючи доводи апелянта на неможливість посилання на тяжкість покарання при оцінці вірогідності втечі, враховує обставини інкримінованого злочину на підставі обвинувального акту, з якого вбачається, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, за якою може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, у зв`язку з чим тяжкість покарання є достатнім мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.

Колегія суддів враховує, що на даний час судом першої інстанції не досліджені всі доказі сторони обвинувачення, не допитані свідки, не досліджені документи, а тому існує ризик можливих спроб незаконного впливу обвинуваченої на свідків у даному кримінальному провадженні.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, апеляційним судом не встановлено та стороною захисту не доведено.

Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги сторони захисту щодо не визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, судом в порушення вимог вищезазначеної норми закону, дійсно не визначено розміру застави, як альтернативного запобіжно заходу.

Однак, як вбачається із відкритих інформаційних джерел, а саме Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.12.2022 року, судом було визначено обвинуваченій ОСОБА_6 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 300 000 гривень.

Враховуючи викладені вище обставини, суд 1-ої інстанції загалом обґрунтовано дійшовши висновку щодо необхідності продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не дотримався вимог кримінального процесуального закону та не вирішив питання щодо застави, яка була визначена ухвалою цього суду 20.12.2022 року.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Положення ч. 1 ст. 412 КПК України встановлює, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування ухвали суду 1-ої інстанції, як постановленої із істотним порушенням вимог норм кримінального процесуального закону, оскільки суд не виконав вимог КПК України та не вирішив питання визначення розміру застави у порядку ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2023 року у кримінальному провадженні №0000368 від 01.06.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалою, якою задовольнити клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 та продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто 29.05.2023 року.

Розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених КПК України, визначений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.12.2022 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4