ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/894/23 Справа № 210/3132/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

15 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції EASYCON),

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000682 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 рокуобвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 лютого 2023 року.

Із вказаним судовим рішенням не погодився обвинувачений та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та замінити запобіжний захід на домашній арешт. На обґрунтування своїх вимог вказує, що при розгляді клопотання прокурора були порушені його права, так не вручена пам`ятка про права та обов`язки. Вважає, що строк запобіжного заходу йому продовжено необґрунтовано та незаконно, відсутні належні докази та свідки. Зазначає, що заявив відвід своєму захиснику, однак він продовжує здійснювати його захист.

Звертає увагу, що судом першої інстанції затягується розгляд кримінального провадження, при цьому він має тяжке захворювання.

Вказує, що судовий розгляд проводився без участі прокурора, оскільки в залі судового засідання були особи, які були одягнуті не у спеціальний одяг та не надали належні документи для відокремлення їх процесуального статусу.

Звертає увагу, що в нього є постійне місце мешкання, цивільна дружина та двоє неповнолітніх дітей. На потерпілих та свідків він не може вплинути, оскільки він їх ніколи не бачив.

Зазначає, що раніше приходив за всіма викликами до слідчого та суду, умови іншого запобіжного заходу порушувати не буде.

Вказує, на порушення тайни нарадчьої кімнати, оскільки він особисто бачив, як до приміщення нарадчої кімнати заходили інші особи.

Також вказує на порушення проведення досудового розслідування кримінального провадження щодо нього.

Захисник до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, клопотань про відкладення до суду не надходило. Прокурор та обвинувачений не заперечували про проведення судового засідання за відсутності захисника, участь якого відповідно до ст. 52 КПК України не є обов`язковою.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: рядом епізодів злочинної діяльності таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненим повторно, в умовах воєнного стану та незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану з проникненням у інше приміщення, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

21.09.2022 року по даному кримінальному провадженню до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, зокрема переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

У клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу, належним чином обґрунтована наявність кожного ризику передбаченого п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер скоєних кримінальних правопорушень згідно пред`явленого обвинувачення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та той факт, що жоден з ризиків, який був наявний на час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшився.

Суд, першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу надано оцінку в сукупності всім обставинам інкримінованих кримінальних правопорушень, які є тяжкими, умисними та корисливими, скоєними у період воєнного стану, також надано оцінку особі обвинуваченого, який не одружений на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий за аналогічні умисні, корисливі злочини проти власності, таких обставин, як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, кількість епізодів злочинної діяльності, ставлення ОСОБА_7 до скоєних злочинів.

Також колегією суддів враховано наявність ризиків, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, що за найтяжчий інкримінований йому злочин передбачено покарання до 8 років, крім того може фізично або психологічно впливати на потерпілих або свідків кримінального правопорушення з метою змінити їх свідчення на свою користь, крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за корисливі, умисні злочини, тобто має схильність до вчинення протиправних діянь.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у ОСОБА_7 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків.

Доводи обвинуваченого щодо невручення йому пам`ятки під час проведення судового засідання за розглядом клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу та затягування судового розгляду кримінального провадження, не впливає на наявність заявлених ризиків та неможливість на даному етапі кримінального провадження застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , на які він посилається в апеляційній скарзі, враховані судом першої інстанції та обґрунтовано прийняте рішення про неможливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки інший запобіжній захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Посилання на процесуальні порушення під час проведення досудового розслідування щодо ОСОБА_7 не є предметом даного апеляційного розгляду. А буде враховано під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 по суті.

В наявних матеріалах судового провадження, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції порушено таємницю нарадчьої кімнати.

Також колегія суддів наголошує, що у разі розбіжностей позицій із своїм захисником, обвинувачений під час проведення судового розгляду у суді першої інстанції має право заявити клопотання про заміну захисника через регіональний центр надання безоплатної вторинної правової допомоги або укласти договір з адвокатом самостійно.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що виправданість подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 , підтверджується наявністю ризиків, які передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КК України та той факт, що жоден із вказаних ризиків за час проведення судового розгляду не зменшився, що свідчить про неможливість обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді