Справа № 182/7022/21
Провадження № 1-кп/0182/737/2023
У Х В А Л А

Іменем України

22.02.2023 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії судового розгляду в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000688 від 22.08.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Брянська Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого до затримання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4,13 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

1.В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Під час судового засідання прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на два місяці, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обранні/продовженні запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме: переховування від суду, вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні нікого не має, ніде офіційно не працював, раніше притягався до кримінальної відповідальності та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

3.Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання та просив змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 .

4.Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисного та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Клопотання прокурора вважає необґрунтованим.

5.Прокурор проти заявленого клопотання сторони захисту заперечив та підтримав раніше заявлене клопотання.

6.Вислухавши думку сторін кримінального провадження колегія суддів приходить до наступних висновків.

7.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

8.Відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області строком не більш ніж на два місяці до 24.02.2023 року включно із можливістю внесення застави.

9.Вирішуючи в даному випадку питання про можливість продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує, що положеннями КПК України встановлені випадки і процедура для позбавлення свободи, право на яку не є абсолютним і може бути обмежене.

10.Зокрема з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (в даному випадку): переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

11.Відповідно до частини першої статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, а статтею 199 КПК передбачений порядок продовження строку тримання під вартою.

12.Отже, в ситуації, що розглядається, судом береться до уваги те, що в даних правовідносинах наявні підстави для продовження тримання під вартою, а встановленні при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ризики не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

13.Так, положення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

14.Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України» та ін).

15.В рішенні «Москаленко проти України» (п.36) зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховуватися від суду.

16.Колегія суддів враховує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років або виняткова міра покарання довічне позбавлення волі.

17.Крім того, колегія суддів приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, що дає підстави вважати та свідчить про можливе переховування даної особи від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Також існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків в даному кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні.

18.Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

19.Обставини на які посилається сторона захисту не можуть в даному випадку бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

20.Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення.

21.На підставі викладеного колегія суддів вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

22.Також, враховуючи всі обставини справи, суд не вбачає підстав, для зміни розміру застави.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372, 376, 395 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2.В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на два місяці, до 21 квітня 2023 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 150 (сто п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 402 600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень 00 коп.

4.У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду, ОСОБА_5 з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у виді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5.Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

6.Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, кожному окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 24 лютого 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1