Номер провадження: 11-сс/813/58/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2022 року, в кримінальному провадженні №000464 від 04 липня 2022 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван Республіки Вірменія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області та відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном до 27 січня 2023 року. Одночасно ОСОБА_8 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 806 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 999 686 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_8 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або застави у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання не доведено існування ризиків того, що ОСОБА_8 може вчинити одну із дій, передбачених ст.177 КПК України. На думку захисника в клопотанні слідчого містяться лише припущення про ймовірність негативної поведінки підозрюваного.

Крім того прокурором не доведено неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На думку сторони захисту слідчий суддя задовольняючи клопотання врахував лише тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Натомість поза увагою слідчого судді залишилися надані стороною захисту відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має родину та місце проживання, характеризується позитивно, мати ОСОБА_8 є інвалідом третьої групи та має прогресуюче тяжке захворювання.

Також слідчий суддя визначив ОСОБА_8 завідомо непомірний розмір застави, який не співвідноситься, ні з соціальним становищем підозрюваного, ні зі шкодою, яка за версією органу досудового розслідування ним заподіяна. Вказує, що ОСОБА_8 тимчасово не працює, має мінливий дохід. Крім того має на утриманні хворих батьків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку, захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів провадження, що долучені до клопотання, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000464 від 04 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

28 листопада 2022 року в рамках даного кримінального провадження, в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_8 (а.п.46).

28 листопада 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України - незаконна порубка дерев у лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев, вчинені за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло тяжкі наслідки (а.п.36).

Як вірно встановив місцевий суд, на даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме в:

протоколах огляду місця події;

показах свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розсекречених матеріалах НСРД;

інших матеріалах кримінального провадження.

Зазначені докази повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

З огляду на наведені в клопотанні слідчого та додані до нього матеріали, у колегії суддів є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Що стосується питання існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Як вбачається із клопотання слідчого, сторона обвинувачення стверджувала про існування ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показів в ході судового розгляду.

В ході розгляду клопотання слідчий суддя встановив існування наведених ризиків.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками місцевого суду із вказаного приводу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановив існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання та сім`ю, характеризується позитивно.

Разом із цим ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло тяжкі наслідки, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі, в матеріалах провадження відсутні відомості щодо його працевлаштування, неодноразово виїздив за кордон.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду.

Дані про особу підозрюваного, в тому числі на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За таких обставин, слідчим суддею прийнято рішення про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.

Крім того слідчий суддя належним чином виконав вимоги ч.3 ст.183 КПК України, визначивши підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави, однак необґрунтовано визначив явно непомірний для підозрюваного ОСОБА_8 її розмір, що складає майже 1 999 686 грн., вийшовши за межі розміру застави, що передбачений за вчинення тяжких злочинів.

Так ч. 1 ст. 178 КПК України, визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Зокрема, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед інших майновий стан підозрюваного, обвинуваченого , розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, злочин у вчинення якого підозрюється ОСОБА_8 відноситься до категорії тяжких, зважаючи на, що відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України має бути визначений розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір майнової шкоди завданий злочином складає 201 127 грн. 78 коп.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме альтернативний запобіжний захід у виді застави в максимальному розмірі визначеному п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .

У даному випадку суд апеляційної інстанції не вбачає будь-яких підстав для визначення підозрюваному застави у розмірі, що перевищує вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки стороною обвинувачення не доведено виключну необхідність в застосуванні більшого розміру застави.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду, частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, зважаючи на, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2022 року, відносно ОСОБА_8 - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про обрання відносно ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000464 від 04.07.2022 року - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 27 січня 2023 року, включно

Відповідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

У разі внесення вищевказаної суми застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні за винятком участі у слідчих та судових діях.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення вказаної суми застави підозрюваним чи іншою особою, підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

Термін дії обов`язків до 27 січня 2023 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 наслідки невиконання вказаних покладених на нього обов`язків, а саме те, що в цьому випадку застава буде звернена в дохід держави, а відносно нього може бути знову застосований інший запобіжний захід.

В разі внесення застави іншою особою, роз`яснити заставодавцю те, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також наслідки невиконання зазначених вище обов`язків, а саме те, що в разі невиконання підозрюваним цих обов`язків застава буде звернена в дохід держави.

Виконання ухвали покласти на слідчих (слідчого) у даному кримінальному провадженні, контроль на Спеціалізовану екологічну прокуратуру (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4