В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 18 серпня 2022 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Закарпатської області, Ужгородського району, села Холмок, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 200 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 серпня 2022 року, близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, шляхом використання мобільного телефону марки «Samsung», належного ОСОБА_8 , яким ОСОБА_5 , попередньо заволодів шляхом зловживанням довірою, після чого здійснив вхід до електронного особистого кабінету банку АТ «МОНОБАНК» зареєстрованого на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матір ОСОБА_8 ), отримавши доступ до карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснив перерахунок грошових коштів належних ОСОБА_10 у сумі 10000 (десять тисяч) гривень на картковий рахунок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_2 емітований на ім`я ОСОБА_11 .
В подальшому ОСОБА_5 використав вказані грошові кошти на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 10000 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17 серпня 2022 року, близько 15 години 20 хвилин, попередньо заволодівши мобільним телефоном марки «Samsung», який належить ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливим мотивом усвідомлюючи протиправний характер своїх дій несанкціоновано втрутився до програмного додатку «Monobank», що був встановлений на мобільному телефоні ОСОБА_8 , та сформував у програмному додатку «Monobank» підроблений документ на переказ грошових коштів № С6РВ-4В5М-СТ36-ХАВР від 17.08.2022, із карткового рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" на картковий рахунок № НОМЕР_2 відкритого в АТ КБ«ПРИВАТБАНК» в сумі 10000,00 гривень.
З огляду на викладене, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, тобто в підробці документів на переказ.
08.12.2022 року прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000438 від 18 серпня 2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 200 КК України, з однієї сторони та неповнолітній обвинувачений у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 (далі обвинувачений), з другої сторони, за обов`язкової участі захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 згідно з вимогами ст. ст. 468 470, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора уклали угоду про визнання винуватості (далі Угода).
Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнавав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в пред`явленому обсязі у судовому провадженні.
Сторони дійшли щодо покарання:
за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, обвинуваченому, який не має самостійного доходу, призначити покарання з дотриманням вимог ст.ст. 99, 100 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт.
Згідно із вимогами ст. 70 КК України сторони погоджуються на призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
При цьому сторони доходять висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75, 104 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.
У підготовчому судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України та ч.1 ст. 200 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягає на затвердженні вказаної угоди.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості. Просив звільнити ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням, додатково вказавши, що обвинувачений ОСОБА_5 є неповнолітнім, раніше не судимий.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, з застосуванням ст. 75, 104 КК України.
Потерпіла ОСОБА_10 , у підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проти затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим не заперечує про що надано відповідні заяви прокурором від потерпілої в судовому засіданні.
Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, тобто в підробці документів на переказ.
Судом встановлено, що неповнолітній обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.
Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме вчинення злочину неповнолітньою особою, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що є пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст.66 КК України.
Обставини, що обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що характеризують особу винуватого, який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, на обліку у службі у справах дітей Холмківської ВСК не перебуває, згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю в будинку в умовах задовільних.
При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ч.3 ст. 99 КК України до неповнолітнього, що не має самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, засудженого за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання лише у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано покарання у виді громадських робіт або виправних робіт згідно з положеннями статей 100, 103 цього Кодексу.
У п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що при призначенні покарання судам слід мати на увазі, що згідно зі ст.99 КК штраф застосовується лише до тих неповнолітніх, які мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернено стягнення. З урахуванням цього суди повинні досліджувати докази щодо наявності у неповнолітнього достатнього для сплати штрафу доходу, коштів або майна та наводити у вироку відповідні мотиви прийнятого рішення.
При призначенні покарання за сукупністю злочинів суд застосовує ч.1 ст. 70 КК України та ч.1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт.
Згідно ч.1 ст.100 КК України, громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.
При цьому суд враховує, що положення статті 99 КК України не дозволяє призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, так як суду не надано доказів того, що обвинувачений має самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення; виправні роботи ОСОБА_5 за статтею 100 КК України не можуть бути призначені, оскільки він не є працевлаштований; обмеження волі не може бути призначене ОСОБА_5 , так як такий вид покарання за положенням статті 98 КК України не може бути призначений неповнолітнім.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Частина перша ст.75 КК України визначає: якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.1 ст. 104 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.
Згідно до ч.2 ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.
Разом із цим, суд з врахуванням фактичних обставин справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, вважає за можливе його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши йому покарання пов`язане з позбавленням волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75, 104 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння нових злочинів.
Суд вбачає за належне визначити йому узгоджену міру покарання в угоді та в порядку ч.3 ст. 75 та ст. 104 КК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому термін іспитового строку один рік та на підставі ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, відносно ОСОБА_5 обрано слідчим суддею згідно ухвали від 02.11.2022 у вигляд домашнього арешту.
Враховуючи, що судом визначено покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі та відповідно до ст. 75, 104 КК України, останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за доцільне запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді домашнього арешту, до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Змінити ОСОБА_5 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту, з застосуванням електронного засобу контролю, із забороною залишати своє місце проживання на особисте зобов`язання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні, під час досудового слідства експертизи не проводилися.
Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 75, 100, 104, 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 08.12.2022 року укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000438 від 18 серпня 2022, з однієї сторони, та неповнолітнім обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з другої сторони, за участі захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 200 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
Згідно із вимогами ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_5 , узгоджене сторони покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі з з випробуванням зі встановленням іспитового строку на 1 (один) рік на підставі ст.ст. 75, 104 КК України.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу змінити з домашнього арешту на особисте зобов?язання.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі неподання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику, законному представнику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1