Провадження № 1-кп/127/1014/21

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 25 липня 2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000471 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Некрасово, Вінницького району, Вінницької області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 23.07.2021 року близько 20:30 год., перебуваючи у дворі будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту, який стався з мотивів особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження, своєю правою рукою, здійснив один удар в область вуха з правої сторони. Продовжуючи свої злочинні діяння, ОСОБА_4 здійснив поштовх потерпілого, внаслідок чого, останній впав на землю. Користуючись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_4 , зжавши руки в кулак, почав наносити хаотичні удари по різним ділянкам тіла ОСОБА_6 , як по голові так і в область тулуба, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №810/935 від 30.09.2021 року у ОСОБА_7 мали місце об`єктивні ознаки тілесних ушкоджень, а саме: закрита травма грудної клітки- переломи 6-го,7-го,8-го ребер зліва, лівобічний посттравматичний (наявність повітря в лівій плевральній порожнині); забійні рани на голові.

Вказані тілесні ушкодження виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів) до яких належать і зазначені в постанові «ключ від штаби,», «кулак», давністю утворення, можливо, в строк , вказаний в постанові про призначення експертизи - 23.07.2021 року, які не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належать: закрита травма грудної клітки- переломи 6-го,7-го,8-го ребер з ліва, лівобічний посттравматичний (наявність повітря в лівій плевральній порожнині)-до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (п.2.2.1 «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р.)

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні провину не визнав та суду повідомив, що в цей день вийшов з дому за посудом в сарай, який знаходиться навпроти під`їзду на відстані близько 40 метрів. Біля під`їзду, на відстані близько 15 метрів на лавці сиділи та курили сусіди ОСОБА_8 (потерпілий) та Таня. Наміру підходити до них не мав, оскільки не спілкувався з ними. Женя, будучи не зовсім тверезим побачивши його, вийшов навпроти нього та махаючи рукою запитав чи хоче він 25 грн. При вказаному потерпілий ліву руку впер йому в живіт, а праву руку поклав на ліву, зробивши непристойний жест, при цьому, нецензурно висловлюючись, сказав ось тобі, а не 25 грн. У відповідь на вказане, він животом відштовхнув кулак потерпілого і розвернувся йти, а потерпілий вдарив його кулаком правої руки в ліву частину обличчя, внаслідок чого він впав на ліву сторону. Від удару йому побіліло в очах. Коли проясніло в очах, потерпілий тримав його за футболку в ділянці грудей. Після цього, потерпілий вдарив його ще раз в обличчя у ніс від чого у нього потекла кров. Після того, як пішла кров, він злякався і вдарив потерпілого правою рукою в якій у нього була штаба (ключ від сараю) у ліву частину голови, в ділянку вуха. Зазначив, що не хотів його вдарити. В цей момент потерпілий потягнув його за футболку на себе та впав. Внаслідок цього, він впав на потерпілого. В подальшому потерпілий тримаючи його за футболку лівою рукою, а правою вдарив його по обличчю. Перебуваючи зверху над потерпілим, вдарив його в ліву сторону живота 2 чи 3 рази, більше не бив. Наносив удари для того, щоб потерпілий відпустив його. В цей час з нього на потерпілого стікала кров, внаслідок чого останній був весь в крові. Припинив бити потерпілого, як тільки потерпілий його відпустив, а саме перестав тримати за футболку. Після цього, зняв футболку, яка була вся в крові та розірвана та пішов додому помитися. В цей момент у нього почалася нудота і блювання, він вийшов на двір, де в цей час приїхала швидка медична допомога. Лікарі швидкої оглянули потерпілого, запропонували госпіталізацію, але той відмовився та пішов додому. Зазначив, що після бійки його цілу ніч нудило та піднявся високий тиск. Наступного дня після події, викликали швидку яка забрала його в лікарню. На стаціонарному лікуванні пробув 5-6 днів після чого попросився додому де продовжив лікування. Зазначив, що після події у нього почалися проблеми із здоров`ям: підвищився тиск, погіршився зір, слух, почалися защемлення в ділянці шиї та хребта. Зазначив, що шкодує, що трапилося бійка, що він не запобіг їй. Вказав, що усе спілкування зводилося до зауважень останньому коли той близько 2.00 години шумів під вікнами та не давав спати. Зазначив, що вага його становить близько 85 кг. Зазначив, що у нього не було умислу битися, це був страх. Зазначив, що у нього були неприязні відносини з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що є сусідом обвинуваченого ОСОБА_4 . Зазначив, що конфлікт у нього з обвинуваченим нагнітався протягом року, оскільки обвинувачений постійно ходив по будинку і вимагав гроші за фарбування лавочок, регулювання тепла та виконання інших послуг. Так, 23.07.2021 року ОСОБА_4 вимагав гроші за косіння трави, які він відмовився здавати. В цей день він сидів із сусідом на лавочці біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , між його під`їздом та під`їздом обвинуваченого. До них підійшла дружина обвинуваченого та спитала чи збирається він платити 25 грн за косіння трави. Здавати вказані кошти він принципово відмовився, на що вона відповіла, що через ЖЕК заберуть у нього ці кошти. Через 10 хв. після цього вийшов Степан (обвинувачений) та проходячи поруч, почав його ображати, називаючи його бандитом, рекетиром. Розуміючи, що цей конфлікт не припиниться, почав відходити. В цей момент ОСОБА_4 розвернувся в його сторону, з криками підскочив до нього, штовхнув його пузом та вдарив у вухо металевим штабним ключем довжина якого близько 10 см. ОСОБА_4 хотів ще раз вдарити, але він відступив і обвинувачений впав в кущі. Після цього, почав відходити до свого під`їзду. Відійшовши близько 10 метрів, ОСОБА_4 догнав його, ззаду наскочив, повалив на газон, сів на нього та почав наносити штабою та кулаками удари. Ударів було багато, але кількість не пам`ятає. Зазначив, що обвинувачений поклав його боком, так, що він не міг навіть руку підняти. ОСОБА_4 наносив удари до того часу, поки сусідка із собакою породи стафорширський тер`єр не підбігли до них. Наголосив, що свідки бійки кричали до ОСОБА_4 , щоб той зупинився, але він не реагував. Після цього, ОСОБА_4 зліз з нього та пішов, а він піднявся та сів на лавочку та викликав швидку і поліцію. Вказав, що у нього було пошкоджене (порване) вухо, травма в скроневій ділянці частині голови зліва, боліли ребра. По тілу були синці від ударів у формі кругів діаметром близько 2 см. В лікарні йому повідомили, що ребра зламані, запропонували лягти в лікарню, але він відмовився. Наступного дня йому стало погано, вночі не міг дихати, через що викликав швидку, яка його забрала в лікарню ім. Пирогова. В лікарні йому сказали, що у нього здута ліва легеня. Зазначив, що причиною конфліктів з обвинуваченим було його не бажання здавати кошти на різні роботи, які собі ОСОБА_4 придумував. Зазначив, що не наносив удари ОСОБА_4 у відповідь, не чинив супротив. Наголосив, що в цей день до обвинуваченого за 25 грн нічого не говорив. Щодо покарання поклався на розсуд суду, зазначивши, що обвинувачений становить суспільну небезпеку.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що потерпілий та обвинувачений є сусідами між якими 23.07.2023 року був конфлікт, під час якого вона була присутньою. Вона із Слободянюком сиділи на лавочці у дворі будинків за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . В цей час вийшов з під`їзду ОСОБА_4 , який прямував до сараю, а потерпілий підійшов до куща із смородиною, щоб нарвати листя. Ніхто ні до кого не підходив, обвинувачений та потерпілий пересіклися на дорозі. В цей момент ОСОБА_8 сказав ОСОБА_10 , що не буде здавати йому гроші. З цього почалася словесна перепалка між потерпілим та обвинуваченим, в ході якої Степан штовхнув ОСОБА_11 животом. На вказане ОСОБА_6 також штовхнув ОСОБА_10 . Спершу вони штовхалися, потім Степан вдарив ОСОБА_11 в обличчя рукою, а той в свою чергу у відповідь також наніс удар в голову. Після цього, Степан замахнувся, щоб знову вдарити ОСОБА_11 , але промахнувся та вдарився об стовп. Женя відійшов на траву біля лавочки та горіха і здавалося, що на цьому конфлікт вичерпався, проте Степан (обвинувачений) піднявся та догнав ОСОБА_11 (потерпілого), схопив його за футболку та повалився з ним на землю. ОСОБА_4 опинився зверху, сидячи на потерпілому, який лежав на боку та почав сильно бити останнього. Степан, сидячи зверху на ОСОБА_6 , наносив удари останньому кулаком. Зазначила, що не бачила чи було щось у руках обвинуваченого. Степан наносив удари по голові та спині. Бійку вдалося припинити тільки після того, як до них підійшла сусідка із собакою та усі кричали до ОСОБА_10 зупинитися наносити удари. Після цього викликали швидку. Сліди круглої форми, які утворилися після нанесення ударів на тілі потерпілого бачила на фотографіях, які показала матір ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що 21.07.2021 року, перед початком події, повернувся додому. Вийшовши на балкон, став свідком бійки обвинуваченого та потерпілого. Почалося все із словесної перепалки між ними, проте не пам`ятає, що саме вони говорили і хто саме ініціював конфлікт. Між ними була штовханина, не зрозумів хто перший вдарив. Під час бійки потерпілий впав, а обвинувачений, будучи зверху над лежачим потерпілим бив його, мабуть кулаком. Куди обвинувачений наносив удари не бачив. Інших предметів у руках ОСОБА_4 не було. Оскільки обвинувачений та потерпілий в ході бійки змістилися зліва направо, він не бачив продовження бійки, так як дерева закрили йому видимість. Удари наносив мабуть кулаком, не бачив інших предметів в руках. Після цього спустився вниз, зустрівши по дорозі обвинуваченого, який був без футболки. Слідів крові на ньому не бачив. На дворі на лавочці побачив побитого потерпілого, на якому була кров в ділянці скронь та щелепи. Його вухо було також пошкоджене та з нього текла кров. Зазначив, що обвинувачений бере активну участь у житті будинку, на відміну від потерпілого.

Свідок захисту ОСОБА_13 повідомила суду, що обвинувачений та потерпілий є її сусідами. 23.07.2021 року у п`ятницю вона стала свідком сутички між потерпілим і обвинуваченим. У цей вечір проходила біля лавочки, де біля будинку сиділи ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Зайшла додому та почала мити вікно. Бачила, як з під`їзду вийшов Степан, в руках тримаючи сумку. ОСОБА_15 і ОСОБА_8 встали і останній різко почав рухатися до ОСОБА_10 із стиснутим кулаком. Відстань від лавочки до ОСОБА_10 була близько 5-7 кроків. Женя вперся ОСОБА_10 в живіт. Далі ОСОБА_14 наніс удар ОСОБА_10 і останній впав на спину. Степан спробував встати, а ОСОБА_8 схопив його за футболку в ділянці грудей. Не бачила, як ОСОБА_4 наносив удари потерпілому. Далі бійку та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому не бачила, оскільки вийшла на двір. У дворі побачила потерпілого, який сидів на лавці та обтирався від крові. Явних ушкоджень на ньому не бачила. ОСОБА_4 також був у крові, з носа текла кров. Вказала, що швидку викликав сусід, яка приїхала до ОСОБА_14 та госпіталізувала його. ОСОБА_4 швидка не забирала, він відмовився, оскільки не хотів їхати у лікарню. Зазначила, що причиною агресії був збір коштів на послуги із обслуговування будинку. ОСОБА_14 не хотів здавати кошти на бензин для газонокосарки.

Свідок захисту ОСОБА_16 повідомила суду, що обвинувачений є її батьком, який ввечері 23.07.2021 вийшов в сарай, який знаходиться навпроти їхнього вікна. Через вікно бачила, що на лавці у дворі сидять сусіди ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які побачивши її батька, почали йти до нього на зустріч. Спершу чоловіки розмовляли, а потім ОСОБА_14 кулаком замахнувся у живіт батька, який, в свою чергу, відштовхнув руку животом. Після цього, ОСОБА_14 вдарив батька кулаком у вилицю. Побачивши вказане, вибігла з будинку до батька. Коли вийшла з будинку бійка закінчилася, обличчя батька та його розірвана футболка були всі в крові, ніс був розбитий. У дворі також стояли сусідка ОСОБА_17 із собакою та ОСОБА_14 із ОСОБА_15 . На обличчі ОСОБА_14 була кров. До потерпілого підійшов сусід ОСОБА_18 , який, як вона зрозуміла, викликав поліцію, але приїхала швидка. Не викликала швидку для батька, оскільки на той момент у цьому не було необхідності. Після цього, пішла з батьком додому. Наступного дня вона з матір`ю викликали швидку, оскільки у батька була нудота та головний біль. У лікарні, де він пробув не менше тижня, йому поставили діагноз струс мозку, гіпертонічний криз, забій. Батько звернувся із заявою до поліції через 2 місяці, після того, як дізналися, що ОСОБА_14 заявив на батька в правоохоронні органи. Коли до них приходили працівники поліції, останні спершу повідомили, що у потерпілого зламані 7 ребер, а через деякий час сказали, що одне ребро.

Свідок захисту ОСОБА_19 повідомила суду, що є дружиною обвинуваченого та бачила бійку з вікна кухні. Зазначила, що чоловік пішов в сарай, який знаходиться навпроти їхнього вікна. Із собою взяв сумку та ключ від дверей сараю. Праворуч від дороги знаходилася лавочка де сиділи потерпілий та сусідка ОСОБА_15 . Коли Степан, йдучи по дорозі, був на рівні ОСОБА_15 та потерпілого, останній підійшов до ОСОБА_10 . Розмову між ними не чула, але бачила, що потерпілий рукою торкнувся до живота ОСОБА_10 , зробивши непристойний жест, а той, в свою чергу, животом відштовхнув руку потерпілого. Далі ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_10 в обличчя, внаслідок чого останній впав. Степан наніс рукою де був ключ у відповідь удар в голову біля вуха. Від удару, ОСОБА_8 тримаючи Степана за футболку, впав, потягнувши ОСОБА_10 за собою. Степан сидячи зверху на потерпілому, наніс удар в тулуб останнього, який лежав на спині. Бачила тільки один удар, оскільки після цього, спустилася у двір. Потерпілий в цей час сидів на лавці та розмовляв по телефону, подумала, що викликає поліцію. Травм на ньому не бачила. У ОСОБА_10 було обличчя в крові, оскільки ніс був розбитий. Також у нього був синяк на руці. В дворі з вікна бачила лише свого чоловіка, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а коли вийшла, то у двір зайшов сусід ОСОБА_18 та стояла жінка із собакою. Чоловік не звертався до лікаря в день події. Лише наступного дня викликали швидку, оскільки вночі йому стало погано, почалася рвота. В лікарні виявили струс мозку, високий тиск.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 24.07.2021 року до Відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення з МКЛ ШМД про те, що до них з тілесними ушкодженнями звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тілесними ушкодженнями у вигляді закритого перелому НОМЕР_1 ребер, які отримав внаслідок бійки з сусідом по АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що 24.07.2021 року з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви, він просив вжити заходи до сусіда, який проживає у його будинку, а саме на ім`я ОСОБА_10 , який наніс йому тілесні ушкодження у дворі будинку АДРЕСА_2 .

Згідно виписки № 12077 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24.07.2021 року травматологом МКЛШМД м. Вінниці ОСОБА_6 направлено в стаціонар та поставлено діагноз множинні переломи ребер з залученням трьох ребер (закритий перелом 6-го, 7-го, 8-го ребер зліва).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №9923від 04.08.2021 року ОСОБА_6 поставлено діагноз закрита травма грудної клітки. Ускладнення: лівобічний післятравматичний пневмоторакс. Переломи 6-8 ребер зліва.

На підставі постанови від 18.08.2021 року слідчим призначено судово-медичну експертизу.

Згідно листа Обласного бюро судово-медичної експертизи ВОР №788 від 26.08.2021 року повідомлено, що для проведення судово-медичної експертизи на ім`я ОСОБА_6 , 1973 року народження, необхідно надати медичну карту стаціонарного хворого з ВОКЛ ім. Пирогова де він перебував на стаціонарному лікуванні у тора кальному відділенні з 24.07.2021 року по 04.08.2021 року, медичну карту амбулаторного хворого та рентгенограми ОГК на його ім`я.

На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2021 року старшому слідчому надано дозвіл на тимчасовий доступ до історії хвороби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на лікуванні з 24.07.2021 року по 04.08.2021 року в клінічному центрі торакальної хірургії ВОКЛ ім. М.І. Пирогова.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів вилучено історію хвороби на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що міститься у медичній карті стаціонарного хворого №9923 на 24 аркушах.

Згідно висновку експерта № 810/935 від 30.09.2021 року у ОСОБА_6 було виявлено тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки - переломи 6-го, 7-го, 8-го ребер зліва, лівобічний постравматичний пневмоторакс (наявність повітря в лівій плевральній порожнині); забійні рани на голові. Вказані ушкодження у ОСОБА_6 виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), до яких належать i зазначені в постанові "ключ від штаби", "кулак", давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 23.07.2021р., які не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належать: закрита травма грудної клітки - переломи 6-го, 7-го, 8-го ребер зліва, лівобічний постравматичний пневмоторакс (наявність повітря в лівій плевральній порожнині) - до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад-здоров`я (п. 2.2.1. "в" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р.); забійні рани на голові - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р.).

З протоколу слідчого експерименту від 07.09.2021 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 в дворі будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що потерпілий на місці продемонстрував розвиток події, який відповідає його показанням наданих в судовому засіданні.

Також судом досліджено подані захистом документи.

Так, з витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження зареєстроване на підставі заяви ОСОБА_4 про те, що 23.07.2021 року близько 17:00 години, сусід на ім`я ОСОБА_14 , спричинив йому тілесні ушкодження - закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).

Згідно медичної карти стаціонарного хворого № 9301 ОСОБА_4 перебував на лікуванні у КНП «ВМКЛШМД» з 24.07.2021 року по 28.07.2021 року.

Згідно листка непрацездатності ОСОБА_4 з 24.07.2021 року по 28.07.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні, а з 29.07.2021 року по 16.08.2021 року на амбулаторному лікуванні.

Згідно висновку експерта № 1042/1043/1077 від 15.12.2021 року на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_4 , 1960р.н., даних медичної карти стаціонарного хворого №9301/870 з МКП ШМД м. Вінниці та медичної карти амбулаторного хворого б/н та найменування медичного зг кладу, СКТ головного мозку №49382 від 26.04.21р. (плівка, протокол обстеження) рентгенограм: кісток черепа в прямій та боковій проекції №21174 від 24.07.21р. ОГК №21174 від 24.07.21р. на його ім`я: 1-4. Під час стаціонарного та амбулаторного лікування у ОСОБА_4 було виявлено тілесні ушкодження: "Закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку; забій м`яких тканин лівої половини обличчя. Розтягнення та перенапружені зв`язкового апарата шийного відділу хребта - ротаційний підвивих на рівні С2-С справа. Садна ділянки лівого плеча та передпліччя". Вказані ушкодження у ОСОБА_4 за своїм характером належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р.), виникли від травматичної, дії (удару, тертя тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в термін, вказаний в постанові про призначення експертизи - 23.07.2021р. Тривале (загалом понад 21 день) перебування ОСОБА_4 на стаціонарному і амбулаторному лікуваннях не може бути прийняте до уваги при судово-медичній оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки описані в медичних документах об`єктивні ознаки гострого періоду закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку регресували в межах трьох тижнів, а подальше лікування може бути пояснене лікувально-діагностичною тактикою, направленою на попередження формування стійких залишкових явищ черепно-мозкової травми, а також наявністю супутніх захворювань "Гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця без серцевої недостатності", "Атеросклеротична хвороба серця неуточнених судин", які не стоять в причинному зв`язку з зазначеними вище тілесними ушкодженнями (згідно п.4.6, п.4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р., методичні рекомендації "Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку», 2009 р.; «Протоколи надання медичної допомоги хворим зі струсом головного мозку» за спеціальністю «Нейрохірургія»).

Аналіз сукупності вказаних доказів переконує суд у тому, що винуватість ОСОБА_4 в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень є доведеною з огляду на наступне.

В ході судового розгляду з показань потерпілого, обвинуваченого та свідків судом беззаперечно встановлено час та місце події, а саме двір будинку за адресою: АДРЕСА_2 де 23.07.2021 року близько 20:30 години сталась бійка учасниками якої було дві особи: обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 . І потерпілий, і обвинувачений і всі свідки у справі підтвердили вказані обставини щодо кола осіб, які приймали участь у сварці, що переросла в бійку, і щодо часу та місця вказаного.

З показань і потерпілого, і обвинуваченого, і свідків судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий є сусідами, які мають неприязні відносини, оскільки потерпілий займається благоустроєм прибудинкової території, що потребує фінансової участі всіх жителів будинку, а потерпілий не вважає вказані роботи доцільними і не погоджується здавати гроші на них. З цього приводу вони відчувають неприязнь один до одного та не можуть порозумітись. Вказане підтверджується як показаннями обвинуваченого, так і потерпілого, кожен з яких повідомив суду про вказаний характер їх стосунків.

За показаннями потерпілого та обвинуваченого конфлікт між ними в той день розпочався під час випадкової зустрічі у дворі на зазначеному грунті. При цьому за показаннями кожного з них, які різняться лише за ступенем емоційного забарвлення вказаної суті конфлікту, судом встановлено, що потерпілий не погоджувався здавати кошти в сумі 25 гривень, а обвинувачений вважав, що вказані кошти слід здати.

На вказаному грунті розпочався конфлікт, який переріс у бійку між потерпілим та обвинуваченим.

З показань обвинуваченого вбачається, що бійку розпочав потерпілий, з показань потерпілого судом встановлено, що конфлікт з бійкою розпочав обвинувачений.

Так, докази у справі свідчать про те, що показання потерпілого щодо перші дії з застосування насильства розпочав обвинувачений, оскільки згідно з показаннями потерпілого обвинувачений штовхнув його животом. Вказане повністю узгоджується з показаннями самого обвинуваченого, який вказав, що у відповідь на непристойний жест потерпілого штовхнув його животом. Тобто сам обвинувачений, суду повідомив, що до вказаної дії він та потерпілий не бились, фізичної сили один до одного не застосовували, сварились, обмінювались виключно взаємними претензіями, потерпілий показував непристойний жест, а він шляхом поштовху потерпілого розпочав бійку. Зазначене підтверджено показаннями як обвинуваченого та потерпілого, так і показаннями свідка ОСОБА_9 .

Судом допитано ряд свідків у проваджені, а саме свідків обвинуваченні ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та свідків захисту ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 . При вказаному судом встановлено, що єдиним рівновіддаленим від сторін свідком є свідок ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_9 є знайомою потерпілого, ОСОБА_13 обвинуваченого, а свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_19 близькими родичами обвинуваченого : дочкою та дружиною.

З показань безстороннього свідка ОСОБА_12 судом встановлено, що він бачив штовханину між обвинуваченим та потерпілим, потім хтось наніс перший удар, під час бійки потерпілий впав, а обвинувачений, будучи зверху над лежачим потерпілим бив його, мабуть кулаком.

По суті кожен з свідків вказав на аналогічний розвиток події, з врахуванням тих її обставин, що бачив безпосередньо. Про такий же розвиток події повідомив і сам обвинувачений, вказуючи, що він дійсно, перебуваючи зверху на потерпілому наносив йому удари.

Вказане повністю підтверджує те, що обвинувачений в момент нанесення ударів в ході взаємної бійки діяв умисно, наносив удари лежачому потерпілому, що виключає поняття дій в межах необхідної оборони або з її перевищенням.

Оцінюючи доводи захисту про те, що ОСОБА_4 діяв в межах необхідної оборони, або перевищуючи її, суд зазначає, що ст. 36 КК України визначено, що необхідною обороною, серед іншого, визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Разом з тим, жодний доказ у справі не підтверджує наявність суспільно небезпечного посягання, створення реальної загрози заподіяння шкоди.

Сам конфлікт з використанням образ, лайки, нецензурних жестів не був жодним небезпечним посяганням, не створив реальної загрози, оскільки супроводжувався лише висловлюваннями та жестами, що не можуть мати ознак посягання.

ОСОБА_4 першим перевів конфлікт з словесного у насильницький, штовхнувши потерпілого, що ним особисто підтверджено в суді, оскільки він повідомив, що у той момент коли рука потерпілого в нецензурному жесті опинилась біля його живота це був не удар, а саме жест на який він відреагував поштовхом потерпілого.

Вказане підтверджує, що ОСОБА_4 в момент вчинення кримінального правопорушення не перебував в стані необхідної оборони та не міг її перевищити.

Навіть агресивні нецензурні висловлювання, що передували події, не є суспільно небезпечним посяганням та створенням реальної загрози заподіяння шкоди, саме обвинувачений розпочав застосування насильства, що свідчить про відсутність нападу на ОСОБА_4 , а відтак в обвинуваченого права на необхідну оборону не виникло.

Доводи про необережність заподіяння тілесних ушкоджень є непідтвердженими, оскільки з показань всіх допитаних учасників судом встановлено, що обвинувачений наносив удари руками лежачому потерпілому, перебуваючи зверху на ньому, що виключає поняття необережного заподіяння тілесних ушкоджень.

З висновку судово-медичної експертизи судом встановлено, що потерпілому заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження в результаті дій обвинуваченого. При цьому експертом підтверджено і механізм їх утворення, повідомлений обвинуваченим, потерпілим та свідками. Так, згідно висновку експерта ушкодження у ОСОБА_6 виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), до яких належать i зазначені в постанові "ключ від штаби", "кулак".

Таким чином, сукупність доказів у справі є достатньою та доводить винуватість обвинуваченого.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З характеристики наданої ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об`єднання-1» №186 від 20.09.2021 року вбачається, що за місцем проживання скарг на ОСОБА_4 від сусідів та мешканців будинку не надходило.

Згідно з довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 20.09.2021 року ОСОБА_4 на лікуванні в установі не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався.

З довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 14.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.

Згідно вимоги про судимість обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив умисне нетяжке кримінальне правопорушення, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

В той же час, суд, враховуючи, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 65-67, 122 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік шість місяців.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто з 17.01.2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: