Провадження №1-кп/369/405/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002780 від 03.05.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Катеринопіль Черкаської області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

встановив:

Обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002780 від 03.05.2018 року ОСОБА_5 висунуто обвинувачення а тому, що він, перебуваючи на підставі наказу (розпорядження) № 13 від 29.12.2017 року на посаді продавця-консультанта ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ), будучи в силу договору від 01.01.2018 року матеріально відповідальною особою за ввірені йому матеріальці цінності, маючи намір на привласнення чужого майна, яке йому було ввірено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на посаді продавця-консультанта магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в торговому центрі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи вільний доступ до товарно-матеріальних цінностей, належних ФОП ОСОБА_6 , незаконно заволодів належними вказаній фізичній особі-підприємцю товарно-матеріальними цінностями на загальну суму, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4537 від 04.12.2018 року, 20316 грн.; товарно-матеріальними цінностями, в подальшому, розпорядився на власний розсуд, чим завдав ФОП ОСОБА_6 збитків на вказану суму.

Ні потерпіла ОСОБА_6 , ні її представники в судові засідання, які призначались у справі протягом трьох років не прибули, про день та час розгляду справи повідомлялись всіма можливими процесуальними засобами та способами, у зв`язку з чим захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі за фактичної відмови потерпілої від обвинувачення.

При обговоренні заявленого клопотання прокурор вважала, що підстави для закриття провадження у справі відсутні, оскільки потерпіла з заявою про відмову від обвинувачення не зверталась. Обвинувачений підтримав доводи свого захисника.

За таких обставин, вислухавши доводи сторони захисту, думку сторони обвинувачення, суд приходить до наступних висновків.

Так, виходячи зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України, в редакції, яка діяла на момент інкримінованого ОСОБА_5 діяння, кримінальним провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, якщо воно були вчиненні особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Отже, враховуючи, що досудове розслідування щодо ОСОБА_5 починалося у формі приватного обвинувачення на підставі заяви ФОП ОСОБА_6 та його тривалість від обвинуваченого не залежала, в силу ч. 1 ст. 5 КПК України, можливість закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення залишається.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строку незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Пунктом 1 статті 57 КПК України передбачено обов`язок потерпілого прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.

Проте, потерпіла ОСОБА_6 свої процесуальні обов`язки не виконала, в п`ятнадцять судових засідань, призначених у кримінальній справі, не прибула, не повідомивши поважну причину своєї неявки, чим продемонструвала суду свою відмову від обвинувачення.

За наведеного суд приходить до висновку, що кримінальне провадження № 0002780 від 03.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 191 КК України підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення, оскільки кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_5 висунуто обвинувачення, було вчинено останнім як найманим працівником ФОП ОСОБА_6 і шкода у даному випадку завдана лише власності вказаної фізичної особи-підприємця, яка продемонструвала суду свою відмову від обвинувачення неприбуттям на розгляд справи протягом тривалого часу.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 5, 21, 57, 350, 477, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 369-372 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження № 0002780 від 03.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя Мирослава ОМЕЛЬЧЕНКО