н/п 1-кп/953/358/22
"21" грудня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Безручки Полтавського району Полтавської області, із середньо освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується.
Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наявності ризиків передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України .
Обвинувачений та захисник проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, зазначаючи, що ризики не доведені, просили обрати запобіжних захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашній арешт.
При розгляді клопотання судом враховується, що обвинувачений має постійне місце проживання, працездатний, однак ніде не працює, обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, які зазначені у обвинувальному акті, зокрема що ОСОБА_5 здійснив замах на вбивство ОСОБА_6 із застосуванням сокири-молота, на думку суду, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема життя людини, що у відповідності до ст.3 Конституції України є однією із найвищих соціальних цінностей в Україні.
При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
При встановленні наявності ризику впливу свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. При цьому, анкетні дані, адреси проживання свідків відомі обвинуваченому.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним існування ризиків передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховатися від суду, незаконний вплив на свідків, які на теперішній час не зменшились.
Ризик передбачений п. п.5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не доведені.
Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: пред`явлене обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у скоєні злочину, його вік, репутацію, відсутність роботи та міцних соціальних зав`язків, наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню встановленому ризику.
Разом з тим, хоча ОСОБА_5 і звинувачується у вчинені злочину із застосуванням насильства, суд з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого, його майнового та сімейного стану, молодого віку, ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також терміну перебування обвинуваченого під вартою, вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 496200 грн. (2481 х 200) та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
При цьому, в разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п.п.1, 2, 3, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183,184, 194, 331 КПК України, суд, -
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 18.02.2023 року.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 , з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з м. Харкова, без суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до територіальних органів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі та попередити його про обов`язки забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки до суду, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого до суду.
Попередити заставодовця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.
Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів, з моменту проголошення, а особі яка перебуває під вартою з моменту вручення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи .

Встановити строк дії ухвали з 21.12.2022р. по 18.02.2023р.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_7