Справа № 1-113/06
УХВАЛА

04 листопада 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді - ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівне клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку по кримінальному провадженні про обвинувачення про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.187 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 289 КК України та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Рівненського міського суду надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Додатково суду пояснив, що ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 5, ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з відбуванням у кримінально-виконавчій установі. Вирок набрав законної сили 13 лютого 2007 року. Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальний злочин, передбачений ч.3 ст. 289 КК України (в редакції на час вчинення діяння), відноситься до особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_5 засуджено до позбавлення волі строком на 2 (два) роки за особливо тяжкий злочин, а тому, ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п.4 ч.1 ст. 80 КК України, відповідно до якого особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: десять років- у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Також зазначив, що вирок Рівненського міського суду Рівненської області в справі №1-296 був проголошений в судовому засіданні 07.12.2006р. за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом судового засідання (Т.1, а.с.394) від 04.12.2006 року. Обвинуваченого ОСОБА_5 не було повідомлено про дату та час проголошення вироку і докази протилежного матеріали справи не містять.

Копію вироку Рівненського міського суду Рівненської області в справі №1-296 від 07 грудня 2006 року ОСОБА_5 не отримував.

Відповідно до ст.344 КПК України (в редакції 1960 року) копія вироку повинна була бути вручена засудженому ОСОБА_5 в триденний строк після проголошення вироку. Разом з тим, копія вироку Рівненського міського суду Рівненської області в справі №1-296 від 07 грудня 2006 року не вручена ОСОБА_5 до даного часу, про що свідчить відсутність в матеріалах кримінальної справи розписки ОСОБА_5 про отримання копії вироку чи будь-якого іншого доказу на підтвердження вручення копії вироку засудженому.

Враховуючи факт проголошенням вироку за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 а також факт неврученням йому копії такого вироку, цілком очевидним є те, що ОСОБА_5 не було відомо про ухвалення щодо нього обвинувального вироку та наслідків його ухвалення, що в свою чергу нівелює саму можливість ухилення ОСОБА_5 від того, що йому не відоме.

Згідно наявного в матеріалах справи листа судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 (без номера та без дати), який адресований начальнику Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, станом на 09.07.2007р. вирок, в частині застосування до засудженого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді взяття під варту не виконано, відомостей про причини невиконання вироку з Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області до суду не надходило.

Згідно листа Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 12.07.2007 року №50/4-14784, який надійшов до Рівненського міського суду Рівненської області, громадянин ОСОБА_5 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відсутній.

У зв`язку з зазначеним, постаново Рівненського міського суду від 12 липня 2007 року ОСОБА_5 було оголошено в розшук, копію цієї постанови надіслано для виконання в Рівненський МВ УМВС України в Рівненській області.

Разом з тим, невиконання вирокув кримінальній справі №1-296 від 07 грудня 2006 року та оголошення засудженого в розшук, жодним чином не свідчить про ухилення ОСОБА_5 від відбування призначеного йому судом покарання, що обґрунтовуємо наступним.

Як вбачається з вищезазначених матеріалів справи, вирок суду від 07 грудня 2006 рокустаном на 09.07.2007р.(тобто впродовж восьми місяців з дня ухвалення вироку) не був виконаний в зв`язку з допущеними Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області порушеннями кримінально-процесуального законодавства.
В свою чергу, оперативно-розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 носять формальний характер та не містятьпідтвердження дійсності реального виконання розшуку засудженого, адже як вбачається з листа Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 12.07.2007 року №50/4-14784, працівники правоохоронного органу здійснювали розшук ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що зазначено в постанові Рівненського міського суду від 12.07.2007 року про оголошення розшуку засудженого.

ОСОБА_5 , який не був обізнаний про ухвалення щодо нього обвинувального вироку від 07 грудня 2006 року та наслідків його ухвалення, ніколи не ухилявся від відбування призначеного йому покарання. Впродовж всього часу вів звичайний спосіб життя та не переховувався, зокрема, 20 лютого 2007 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 було видано Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_5 неодноразово перетинав у встановленому законом порядку державний кордон України, а саме 16.03.2007 року виїжджав до Республіки Польща через міжнародний пункт пропуску «Ягодин» та в той же день повернувся до України, що підтверджується відповідними відмітками в закордонному паспорті ОСОБА_5 .

17.04.2007 року ОСОБА_5 виїхав на заробітки до Словацької Республіки через автомобільний пункт пропуску «Ужгород», відповідна відмітка також наявна в закордонному паспорті ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 має сталі соціальні зв`язки, по теперішній час ніколи не вчиняв дії, які б вказували на його мету уникнути або ухилитися від кримінальної відповідальності, є волонтером та здійснює волонтерську діяльність для потреб Рівненської територіальної громади, евакуйованих з зони бойових дій осіб та військових підрозділів Збройних Сил України, що підтверджується листом секретаря Рівненської міської ради ОСОБА_9 від 12.08.2022 №08-3136.

З початку війни в Україні розпочатої Російською Федерацією 24 лютого 2022 року та до тепер, ОСОБА_5 відправив до України 19 (дев`ятнадцять) вантажних автомобілів з гуманітарними товарами, що підтверджується долученими в якості додатків копією відповіді Рівненської міської ради від 17.10.2022 року №05-2227 на адвокатський запит №б/н від 11.10.2022 року та наданими на адвокатський запит копіями міжнародних товарно-транспортних накладних, відповідно до яких, відправником значиться ОСОБА_5 .

За активну волонтерську діяльності та відправлення до України значної кількості гуманітарних вантажів, ОСОБА_5 була вручена подяка від Депутатського корпусу Рівненської міської ради.

Враховуючи вищенаведене вважає, що строк давності виконання вироку Рівненського міського суд Рівненської області в кримінальній справі №1-296 від 07 грудня 2006 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст. 289 КК України не зупинявся, не переривався і формально минув. Зазначене свідчить, що наявні підстави для звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ст. 80 КК України. Правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення вказаного клопотання

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2006 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 5, ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з відбуванням у кримінально-виконавчій установі. Вирок набрав законної сили 13 лютого 2007 року. Відповідно до п.4 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин. Відтак, визначений п.4 ч.1 ст. 80 КК України десятирічний строк виконання обвинувального вироку закінчився .

Разом з тим, визначений п.4 ч.1 ст. 80 КК України строк виконання обвинувального вироку не зупинявся та не переривався, оскільки засуджений ОСОБА_5 не ухилявся від відбування покарання та не вчиняв нових злочинів, що слідує з наступного.

Давність виконання обвинувального вироку це перебіг визначеного законом часу з моменту набрання обвинувальним вироком законної сили і приведенням його до виконання, протягом якого покарання не було застосовано до засудженого і вирок залишився не виконаним. Підставою виконання покарання вважається набрання обвинувальним вироком суду законної сили. Початком виконання вважається день набрання обвинувальним вироком чинності, а кінцевим день закінчення його виконання. Тривалість часу давності обвинувального вироку залежить від виду призначеного судом покарання та від ступеня тяжкості вчиненого злочину. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється закінчення встановлених в законі строків з дня вступу обвинувального вироку в законну силу, в звязку з чим засуджений звільняється від виконання призначеного судом покарання. В Постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 року № 5-324кс15 зазначено, що стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у звязку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обовязком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обовязку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у звязку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання. Частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що термін виконання вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2006 року сплив, обставин, які б свідчили про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання не встановлено. З огляду на викладене суд приходить до переконання про можливість та доцільність звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв"язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, на підставі ст. 80 КК України суд
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2006 року за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 289 КК України у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1