Справа № 536/1648/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградськї області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09 грудня 2022 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

за ст.126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв стосовно своєї баби ОСОБА_5 , яка також проживає за вказаною вище адресою, психологічне насильство, що підтверджується постановами Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10.11.2022 у справі № 536/1124/22, від 01.12.2022 у справі № 536/1462/22. Зокрема, ОСОБА_3 11 вересня 2022 року біля 17 години в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство до бабусі ОСОБА_5 , а саме: виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173 -2 КУгіАП.

Крім цього, 16 жовтня 2022 року біля 19 години 10 хвилин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно бабусі ОСОБА_5 , а саме: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173 -2 КУпАГІ.

Крім цього, 28 жовтня 2022 року біля 00 години 15 хвилин в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство до бабусі ОСОБА_5 , а саме: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173 -2 КУпАГІ.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10.11.2022 ОСОБА_3 за вказані вище адміністративні правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладене стягнення у виді штрафу 340 гри.

Також, ОСОБА_3 03 листопада 2022 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно бабусі ОСОБА_5 а саме: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173 -2 КУпАП.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.12.2022 ОСОБА_3 за вказане вище адміністративне правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладене стягнення у виді штрафу 340 грн.

21 листопада 2022 року близько 21 год. ОСОБА_3 , продовжуючи вчиняти домашнє насильство та перебуваючи у приміщенні будинку разом із своєю бабою ОСОБА_5 , за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи систематично, умисно вчинив психологічне насильство стосовно останньої, у вигляді словесних образ, приниженні, погроз заподіяння фізичного насильства, залякування, що викликало страх у потерпілої ОСОБА_5 за свою безпеку, внаслідок чого потерпіла зазнала психологічних страждань, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки та позитивних емоцій, посилення негативних переживань та емоційної залежності, погіршення якості життя.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

19 грудня 2022 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Угода про примирення укладена за ініціативи потерпілої, та за обопільної згоди потерпілої та обвинуваченого в угоді, відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ст.126-1 КК України. Також, визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді 160 годин громадських робіт. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та ОСОБА_3 , призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просила суд призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 160 годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі та просить затвердити угоду про примирення, укладену між ним та потерпілою ОСОБА_5 , та призначити узгоджену міру покарання, визначивши остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 160 годин громадських робіт.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просить затвердити угоду. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, обмеження її права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України, та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, їй зрозумілі та просить затвердити зазначену угоду.

Також, суд шляхом проведення опитування учасників кримінального провадження та дослідження матеріалів кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим та його законним представником угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпіла, в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України та КК України.

Вислухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, які просять суд затвердити угоду про примирення, перевіривши зміст угоди, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, та його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів; особу обвинуваченого, який визнає свою провину повністю, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують покарання особи судом не встановлено, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 160 годин, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин, відповідає загальним засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначено із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, оскільки останній раніше засуджений за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 грудня 2022 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, та після постановлення зазначеного вироку встановлено, що ОСОБА_3 винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 19 грудня 2022 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинувачено не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

Ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 19 грудня 2022 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000381 від 24 листопада 2022 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 грудня 2022 року, більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Роз`яснити ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1