Справа № 177/591/23
Провадження № 1-кп/177/109/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 02.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Катеринівка Дніпропетровської області, громадянин України, освіта вища, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 125 КК України, -

за участі

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

В денний час доби 25.12.2022 ОСОБА_3 перебував за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 . В цей день, приблизно о 15:15 год. до будинку зайшла ОСОБА_5 , яка повернулась з базару. В ході розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт в ході якого, ОСОБА_3 почав себе агресивно поводити, внаслідок чого у нього виник раптовий протиправний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Того ж дня, приблизно о 15:30, ОСОБА_3 , перебуваючи в коридорі буд. АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_5 та штовхнув її руками у спину, після чого вона впала на підлогу. Після цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, з мотивів виниклої особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, обійшов ОСОБА_5 з лівої сторони та наніс приблизно 2 удари ногою по лівому стегну ОСОБА_5 , що завдало фізичного болю, однак не спричинило тілесних ушкоджень.

Одразу після цього ОСОБА_3 затягнув ОСОБА_5 до кімнати за вищевказаною адресою, де, продовжуючи свій намір на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в положенні обличчям до обличчя ОСОБА_5 , умисно наніс правою рукою, зжатою в кулак, не менше 5 ударів в ліву область потилиці та вуха потерпілої, після чого ОСОБА_5 знову впала на спину. Надалі, ОСОБА_3 сів на потерпілу зверху та, тримаючи своєю правою рукою ліву руку ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, умисно наніс ОСОБА_5 лівою рукою зжатою в кулак приблизно 10 ударів в область правої частини обличчя.

Внаслідок умисних, суспільно-небезпечних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо правого ока з розповсюдженням на виличну область, на правій щоці, по зовнішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, які відповідно до висновку експерта № 145 від 02.02.2023 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті, просила суворо покарати обвинуваченого.

За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Обговорюючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд бере до уваги ступінь суспільної небезпечності та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, характеристику особи обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_3 раніше не судимий за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Суд бере до уваги позицію потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні, та при визначені покарання покладалася на думку суду. При таких обставинах суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у вигляді громадських робіт. Керуючись ст.ст. 50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Негайно вручити повний текст вироку суду учасникам судового провадження.

Суддя: