Справа № 308/421/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за №0000668, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ужгорода, українця, з середньою освітою, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

встановив:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000668, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у якому просить застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 години по 06:00 годину на строк до 29 січня 2023 року, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місця постійного проживання АДРЕСА_1 в період з 22:00 години по 06:00 годину.

Клопотання обґрунтовано тим, що зясовано, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі ст. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

При цьому 22 листопада 2022 року близько 22 години 15 хвилин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, проникнув на територію, шляхом відкриття хвіртки забору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника викопав та викрав належні потерпілій, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , три декоративні дерева сорту «Туї» ринкова вартість яких згідно висновку експерта від 29.11.2022 року № СЕ-19/107-22/10488-ТВ становить 1518.00 гривні (тисячу п`ятсот вісімнадцять гривень 00 копійок), тобто викрав чуже майно.

Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_8 на суму 1518 гривень.

Слідчий зазначає, що у такий спосіб встановлена наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) поєднана з проникненням у інше володіння, вчиненому в умовах воєнного стану.

30 листопада 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У клопотанні зазначено, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану, обґрунтовується такими доказами, як:

-документами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23 листопада 2022 року; протоколом огляду місця події від 22 листопада 2022 року; протоколом огляду місця події від 23 листопада 2022 року; протокол огляду відео документа від 28 листопада 2022 року;

-показаннями: показання потерпілого ОСОБА_8 від 24 листопада 2022 року; показання потерпілого ОСОБА_8 від 29 листопада 2022 року; показання свідка ОСОБА_9 від 25 листопада 2022 року; показання свідка ОСОБА_10 від 26 листопада 2022 року; показання свідка ОСОБА_11 від 26 листопада 2022 року;

-речовими доказами: три декоративні дерева сорту «Туї Смарагд 1,5 м.»;

-висновоком експертизи: висновок товарознавчої експертизи від 29 листопада 2022 року;

Сторона обвинувачення зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що наявні достатні підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді нічного домашнього арешту, та недостатньо буде застосування інших більш м`яких заходів, виходячи зокрема із урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вже обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти власності, в умовах воєнного стану. Підозрюваний ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи чи навчання, неодружений та на утриманні малолітніх дітей не має, вчинив тяжкий злочин, за яке передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

На переконання сторони обвинувачення вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави стосовно підозрюваного ОСОБА_4 так як такі ним дотримані не будуть. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить збереження істотних для кримінального провадження доказів.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, та просив задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що у клопотанні не доведено наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Так, підозрюваний не може впливати на свідків, оскільки такі вже допитані. Крім того, підозру ОСОБА_4 було оголошено 30.11.2022 року, і жодних обов`язків із цього часу ним порушено не було. Просив врахувати, що підозрюваний раніше не судимий. Враховуючи наведене захисник просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000668, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З долученого до матеріалів клопотання витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом крадіжки трьох туй з території за адресою: АДРЕСА_2 .

30 листопада 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0000668 від 23.11.2022 року, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням в інше володіння, вчиненій в умовах воєнного стану.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ректорик ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.11.2022 року; протокол огляду місця події на території за адресою: с.Тийглаш, Ужгородського району, а саме узбіччя автодороги М-06 Київ-Чоп 823км+500м від 22.11.2022 року; протокол огляду місця події від 23.11.2022 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 24.11.2022 року; висновок експерта №СЕ-19/107-22/10488-ТВ від 29.11.2022 року, згідно якого ринкова вартість трьох дерев туй сорту «Смарагд» (1,5м) станом цін на 22.11.2022 року становить 1518,00 грн.; протокол огляду відео документа від 28.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 25.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 26.11.2022 року; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29.11.2022 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30.11.2022 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Суд відхиляє доводи захисника про те, що вказаний ризик відсутній у зв`язку із тим, що органом досудового розслідування уже було допитано усіх свідків, так як такі свідки були допитані стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування, та не були допитані безпосередньо судом в судовому засіданні.

Крім цього, із матеріалів клопотання вбачається, що один із свідків є знайомим підозрюваного, а саме його сусідом, що свідчить про велику вірогідність згаданого ризику.

Аналогічним чином підозрюваний зможе впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вказані ризики належним чином не підтверджені.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про те, що всі наведені в клопотанні ризики є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, злочин вчинено умисно, в період дії воєнного стану в Україні, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, та стороною обвинувачення було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які вказані у клопотанні.

У зв`язку з наведеним клопотання підлягає задоволенню.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, вважаю, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання в певний час доби, а саме, з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя застосовує до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців в межах строку досудового розслідування, який закінчується 30.01.2023 року.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , в певний час доби, а саме, з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу до 29 січня 2023 року (включно).

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, встановити до 29 січня 2023 року (включно).

Роз`яснити ОСОБА_4 що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвалу для негайного виконання надіслати в орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1