Єдиний унікальний № 500/2938/18
Провадження № 1-кп/946/89/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про звільнення особи від кримінальної відповідальності

та про закриття кримінального провадження

27 лютого 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000479, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_6 , неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 , законна представниця неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 .

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , його законна представниця ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення та розписками, у зв`язку з чим суд, з урахуванням думок учасників судового провадження, згідно ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду без їх участі.

Суть питання, що вирішується

1.Захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду звернувся з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за його обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, та про закриття кримінального провадження.

Встановлені судом обставини

2.17.02.2018 біля 07:00 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись в гостях у будинку свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 (далі - с. Матроска), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Nokia 220» вартістю 620 грн без сім-карти мобільного оператору, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

3.Крім того, 18.02.2018 біля 21:00 години, ОСОБА_3 , знаходячись в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Gsmart Classic» вартістю 640 грн, з сім-картою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_1 вартістю 45 грн, на рахунку якої грошових коштів не було, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

4.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у висунутому йому обвинуваченні, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті, та підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 , просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому надав суду свою згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

5.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження, зазначивши, що є підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та для закриття кримінального провадження, а також про те, що ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

6.З довідки про судимість від 24.02.2023 вбачається, що ОСОБА_3 після 18.02.2018 інших кримінальних правопорушень не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

7.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.

8.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

9.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

10.Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

11.Як було встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК, які в силу ст. 12 КК на час їх вчинення відносилися до категорії злочинів середньої тяжкості, а на даний час відносяться до категорії нетяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

12.Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_3 діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

13.Відповідно ж до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

14.Таким чином, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК встановлені однакові строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, а саме п`ять років.

15.Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від досудового розслідування чи суду, не встановлено. Хоча ухвалою суду в попередньому складі від 02.04.2021 ОСОБА_3 і був оголошений у розшук з посиланням на те, що він переховується від суду, оскільки на неодноразові виклики в судові засідання він не з`являвся та його місцезнаходження не встановлене, але ця ухвала не може свідчити про ухилення обвинуваченого від суду, у зв`язку з тим, що вона була постановлена без наявності даних про вручення обвинуваченому ОСОБА_3 судових викликів та без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як привід, за наслідками якого можна було би отримані дані про те, чи дійсно обвинувачений ОСОБА_3 був відсутнім за відомим місцем проживання. До того ж, відповідно до пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 від 01.02.2022 (а.п. 84), він завжди з`являвся за викликами суду, але згодом його перестали викликати та судові повістки про виклик він не отримував, у судові засідання не з`являвся, оскільки не знав про дати їх проведення. Як вбачається з матеріалів судового провадження, судові виклики обвинуваченому ОСОБА_3 не надсилались та не вручались, привід не застосовувався, а відразу була постановлена зазначена ухвала суду від 02.04.2021 про оголошення його у розшук. Саме тому, на думку суду, вказана ухвала не може свідчити про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, а тому відсутні і підстави для зупинення перебігу давності відповідно до ч. 2 ст. 49 КК.

16.Також встановлено, що ОСОБА_3 після вчинення останнього епізоду крадіжки, тобто після 18.02.2018 інших кримінальних правопорушень не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався, у зв`язку з чим перебіг давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК не переривався.

17.Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

18.Крім того, чинним законодавством не заборонено звільняти особу від кримінальної відповідальності та закривати кримінальне провадження у зв`язку з тим, що особа не визнає свою винуватість. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_3 , визнав винуватість у висунутому обвинуваченні повністю, та надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

19.Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 17.02.2018 та 18.02.2018 нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років (на час їх вчинення - злочини середньої тяжкості), у зв`язку з чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж п`ять років, тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі імперативних положень ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

20.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

21.Суд вважає, що судові витрати на залучення експертів на проведення судових товарознавчих експертиз №18-763/32 від 02.04.2018 у сумі 1 144 грн та 18-1351/32 від 10.04.2018 у сумі 1 430 грн, а всього в загальному розмірі 2 574 грн не можуть бути стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки за правилами ч. 2 ст. 124 КПК суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки у разі ухвалення обвинувального вироку, а в даному випадку, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження, обвинувальний вирок відносно нього не ухвалюється. При цьому при вирішенні цього питання суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, згідно якому суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

22.Але слід зазначити, що положення ч. 1 ст. 126 КПК про те, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою, також не можуть бути підставою для стягнення процесуальних витрат при закритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, оскільки вказана норма лише регулює порядок вирішення питання щодо процесуальних витрат та не встановлює в яких саме випадках ці процесуальні витрати можуть бути стягнуті з обвинуваченого, тобто не встановлює підстави для такого стягнення. Однією з підстав для стягнення витрат на залучення експерта, які встановлені у ч. 2 ст. 124 КПК, є ухвалення обвинувального вироку. Згадування у ч. 1 ст. 126 КПК такого судового рішення як ухвала, пов`язане з можливістю вирішення питання щодо процесуальних витрат ухвалою вже після ухвалення обвинувального вироку, у якому це питання не було вирішено.

23.Вказаний висновок суду відповідає висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17, згідно якому якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. У вказаній постанові Верховний Суд також зазначив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Керуючись ст. 49 КК, ст.ст. 284, 288, 370 - 372 КПК, суд -

постановив:

1.Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

2.Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК.

3.Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2018 за №0000479, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

4.Процесуальні витрати на залучення експертів на проведення судових товарознавчих експертиз №18-763/32 від 02.04.2018 у сумі 1 144 грн та №18-1351/32 від 10.04.2018 у сумі 1 430 грн, а всього в загальному розмірі 2 574 грн, віднести на рахунок держави.

5.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

6.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1