ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/8252/19 Номер провадження 11-кп/814/192/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою з внесеними доповненнями засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2019, з врахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 14.06.2021, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

задоволено подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_9 та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено ОСОБА_8 для відбуття покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2019 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Строк покарання визначено обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що ОСОБА_8 обізнаний про те, що в Шевченківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області перебуває на виконанні вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2019, письмово попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання, однак не виконав обов`язків, покладених на нього судом та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу районного суду та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника ДУ "Центр пробації" в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо нього.

На обґрунтування вимог посилається на те, що судом не в повній мірі прийнято до уваги та оцінено дані про його особу, а саме, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. Вказує, що декілька разів не з`являвся до центру пробації з поважних причин і попереджав про свою неявку. Зазначає, що в поданні про скасування звільненні від покарання з випробуванням вказується, що він не виконав вимоги щодо працевлаштування, але дане твердження не відповідає дійсності, оскільки він весь час намагався офіційно працевлаштуватись на роботу, але у зв`язку з наявністю у нього судимості його не влаштовували офіційно на роботу, а вакантні місця де він міг офіційно працювати, в зв`язку з карантинними обмеженнями в державі були скорочені. На даний час він офіційно працює вантажником на продовольчих ринках м. Харкова.

Крім того зазначає, що місцевим судом не було досліджено матеріали особової справи з метою перевірки доводів вказаних в поданні.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції засуджений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2019 щодо ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінально-процесуального законодавства цілком дотримався.

Так районним судом подання задоволено та направлено засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2019, та ухвали Харківського апеляційного суду від 14.06.2021, якою зазначений вище вирок приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018.

Встановлено, що за вказаними судовими рішеннями ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на засудженого відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

У поданні органу пробації, яке надійшло на розгляд районного суду 27.07.2021, порушувалося питання скасування засудженому ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2019.

Подання було мотивоване тим, що ОСОБА_8 03.10.2019 був викликаний та ознайомлений органом пробації з умовами відбування покарання з випробуванням та покладеними на нього обов`язками.

Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 03.10.2019 засудженому ОСОБА_8 встановлено дні явки на реєстрацію, а саме другий, третій вівторок кожного місяця, з чим останній був ознайомлений належним чином.

Попри це, під час перебування на обліку засуджений ухилявся від виконання обов`язку суду щодо працевлаштування та неодноразово не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

20.01.2021 ОСОБА_8 було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та роз`яснено, що в разі подальшого невиконання обов`язків покладених на нього вироком суду, матеріали його особової справи будуть направлені до суду для вирішення відповідного питання відносно нього.

Однак, 08.06.2021 засуджений знову не з`явився на реєстрацію без поважних причин, 10.06.2021 ОСОБА_8 прибув до уповноваженого органу з питань пробації та повідомив, що не з`явився на реєстрацію у зв`язку із зайнятістю на роботі, проте підтверджуючих документів не надав.

В період перебування на обліку, засуджений ОСОБА_8 двічі притягувався до адміністративної відповідальності, проте дані випадки не носили систематичний характер.

За місцем мешкання характеризується задовільно, в період іспитового строку притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 317 КК України ( ЄРДР № 0001771 від 07.05.2020).

Станом на час звернення керівника Центру пробації із поданням засуджений офіційно не працевлаштований, що свідчить про ухилення від виконання покладеного судом обов`язку щодо працевлаштування.

Положення статті 166 КВК України передбачають, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є правильним з огляду на те, що ОСОБА_8 протягом тривалого часу не виконував покладений на нього судом обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_8 неодноразово направлявся органом пробації до Харківського міського центру зайнятості, згідно відповіді заступника директора Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_10 від 30.04.2020, наданої на запит органу пробації, ОСОБА_8 28.10.2019 звертався до центру зайнятості для отримання допомоги в працевлаштуванні та під час прийому йому була підібрана вакансія підсобного робітника у ТОВ «Техноком» та він відмовився від пропозиції. Більше гр. ОСОБА_8 Харківській міський центр зайнятості не відвідував.

При цьому, ствердження ОСОБА_8 що він увесь час намагався офіційно працевлаштуватись на роботу, але у зв`язку з наявністю у нього судимості його не влаштовували офіційно на роботу, а вакантні місця де він міг офіційно працювати, в зв`язку з карантинними обмеженнями в державі були скорочені, а також що він на даний час він офіційно працює вантажником на продовольчих ринках м. Харкова, жодним чином не підтверджені відповідними доказами, а тому в апеляційного суду відсутні підстави довіряти доводам що він дійсно зайнятий роботою, намагався працевлаштуватися.

Слід також звернути увагу, що неодноразово мав місце факт неявки ОСОБА_8 на чергову реєстрацію, а його пояснення щодо причин неявки, не були також підтверджені доказами, зокрема зайнятістю через перебування на роботі.

За таких обставин, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з внесеними доповненнями засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2021 року про задоволення клопотання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2019 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4