465/244/23
1-кс/465/117/23
У Х В А Л А

про арешт майна

12.01.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000002 від 09.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна,

встановив:

Дізнавач СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000002 від 09.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Під час досудового слідства встановлено, що 09.01.2023 року до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт інспекторів УПП у Львівській області про те, що 09.01.2023 року, перебуваючи в складі екіпажу Омега-0251, по вул.Городоцькій був виявлений автомобіль марки "Ауді 80", д.н.з. НОМЕР_1 з пошкодженням лівого заднього ліхтаря. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено ознаки підробки посвідчення водія серії НОМЕР_2 . В ході огляду місця події, ОСОБА_5 добровільно видав вищезазначене посвідчення, яке було вилучено та поміщено в спец. пакет WAR 0002740.

Вказує, що 09.01.2023 року в період часу з 10:07 год. по 10:34 год. дізнавач СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 при залученні двох понятих, провів огляд місця події в приміщенні ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, що за адресою: м.Львів, вул.Ген.Чупринки, буд.65, в ході якого вилучено посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , серія НОМЕР_2 , яке добровільно надав ОСОБА_5 та яке поміщено в спец. пакет Національної поліції України WAR 0002740.

Зазначене посвідчення в подальшому визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

У поданому клопотанні дізнавач зазначає, що є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене посвідчення водія може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, мати важливе значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, проведення ряду судово-криміналістичних експертиз по даному кримінальному провадженні, а також запобігання знищенню, втраті, пошкодженню речового доказу або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія, видане ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 .

Дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явились.

ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі, щодо накладення арешту на посвідчення водія не заперечив.

Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000002 від 09.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця подія від 09.01.2023 року дізнавачем СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 проведено огляд місця події в приміщенні ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, що за адресою: м.Львів, вул.Ген.Чупринки, буд.65, в ході якого вилучено посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , серія НОМЕР_2 , яке добровільно надав ОСОБА_5 та яке поміщено в спец. пакет Національної поліції України WAR 0002740.

Дізнавачем у клопотанні доведено, що вилучене при проведенні огляду місця події посвідчення водія має важливе значення для забезпечення кримінального провадження №0000002 від 09.01.2023 року.

Слідчий суддя вважає, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Як з`ясовано в судовому засіданні, постановою дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000002 від 09.01.2023 року, вилучене посвідчення водія, видане ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000002 від 09.01.2023 року.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України дізнавачем у клопотанні доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з положеннями ч.5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У даному випадку встановлено, що з клопотанням про арешт майна дізнавач звернувся своєчасно 10.01.2023 року. Клопотання про арешт майна обґрунтоване необхідністю збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо, що відповідає вимогам ч.1, п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, матеріалами клопотання підтверджено, що подане клопотання про арешт майна спрямоване на легітимну мету задля виконання завдань кримінального провадження, а майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має, як речовий доказ, важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Накладення арешту також дозволить провести слідчі та інші процесуальні дії, зокрема ряду судово-криміналістичних експертиз, з арештованим майном, що є необхідним для забезпечення повноти досудового розслідування.

Беручи до уваги викладене, клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000002 від 09.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія, видане ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 .

Заборонити на термiн накладення арешту відчуження, розпоряджання (реалiзацiю) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище речей до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1