У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1975/23

№ 1-кс/183/737/23

17 лютого 2023 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського районний відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000231 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,судимого :

- 07.05.2004 року Петропавлівським районним судом за ст.ст. 185ч. 3, 185 ч.2, 70, 76 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 01.08.2008 року Петропавлівським міськрайонним судом за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 3 роки 1 місяць за вироком Петропавлівського районного суду від 07.05.2004, до відбуття 5 років 1 місяць;

- 28.01.2009 Петропавлівським міськрайонним судом за ст.ст. 195 ч.2, 190 ч. 2, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України дане покарання поглинуте покаранням за вироком Петропавлівського міськрайонного суду від 01.08.2008, до відбуття 5 років 1 місяць. Звільнений 29.02.2012 умовно- достроково, невідбутий строк 1 рік6 місяців 20 днів;

- 19.11.2012 року Петропавлівським міськрайонним судом за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 1 місяць за вироком Петропавлівського районного суду від 28.01.2009, до відбуття 5 років 1 місяць з конфіскацією майна. 10.02.2016 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області переглянуто вирок, на підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано тримання під вартою в період з 05.08.2012 по 10.04.2015 включно. 24.06.2016 звільнений умовно достроково на 6 місяців 15 днів;

- 17.01.2017 року Петропавлівським міськрайонним судом за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднаний невідбутий строк 1 місяць за вироком Петропавлівського районного суду від 19.11.2012, до відбуття 5 років 1 місяць. 19.05.2022 звільнений по відбуттю покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

встановив :

ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме в тому, що 14 лютого 2023 року приблизно о 19 годині 35 хвилин ОСОБА_4 знаходився на території автостоянки, яка розташована за адресою: вул. Сучкова,64 в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області та побачив транспортний засіб марки «ВАЗ 21074» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після чого у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом засіб, вчинене повторно, а саме: транспортним засобом марки «ВАЗ 21074» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14 лютого 2023 року приблизно о19 год. 45 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитися на території автостоянки, яка розташована за адресою: вул. Сучкова, 64 в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до транспортного засобу марки «ВАЗ 21074» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , невстановленим під час досудового розслідування шляхом відчинив двері транспортного засобу, після чого, ОСОБА_4 , бажаючи довести свій прямий умисел до кінця, всупереч волі власника, невстановленим під час досудового розслідуванням способом, завів двигун автомобілю, виїхав з території автостоянки та поїхав у напрямку вул. Спаська в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: транспортним засобом марки «ВАЗ 21074» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився вищевказаним транспортним засобом на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток.

Слідчій в клопотанні зазначає, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 3, п.5, ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявний ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджені та вважає не можливим застосувати інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав частково, заперечує в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, опросить застосувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 вказав, що ОСОБА_4 визнає частково вину, підстав для арешту не має, можливо обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки два, які і дають підстави для задоволення клопотання.

Відомості про кримінальне провадження за №№0000231 від 15 лютого 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

16 лютого 2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за яке передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі, а тому тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_4 , у разі визнання його винним, буде спонукати останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_4 зареєстрований смт. Петропавлівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, а живе без реєстрації в м. Новомосковську.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, останній раз 17.01.2017 року Петропавлівським міськрайонним судом за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі, та звільнений 19.05.2022 року по відбуттю покарання, однак останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову, через короткий проміжок часу підозрюється у вчиненні кримінальне правопорушення, такі факти свідчать про системність вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним заволодінням транспортними засобами.

Таким чином ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий суддя не встановив наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку слідчого судді це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя врахувати не може.

Наявність ризику щодо запобігання спробам ОСОБА_4 щодо можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, який доведений слідчим, дає слідчому судді беззаперечні підстави для застосування самого суворого запобіжного заходу : тримання під вартою.

Також слідчий суддя встановив відсутність будь-яких фактів, які б стали обставинами щодо застосування підозрюваному ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя встановив, що слідчий довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення та ухилення від органів досудового розслідування та суду.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 214720 грн. (80х2684 грн.), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи такий розмір застави суд виходить з матеріального стану обвинуваченого, а також те, що встановлення меншої суми застави не забезпечить належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків з урахуванням особи підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 15 квітня 2023 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1