Справа № 161/4618/22
Провадження № 1-кс/161/6010/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 10 листопада 2022 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Волинської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В
03.11.2022 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Волинської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Скарга мотивована тим, що він подав у Волинську обласну прокуратуру заяву про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проте всупереч ст.214 КПК України його заяву не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим на його думку допущено бездіяльність, а тому просить суд зобов`язати Волинську обласну прокуратуру внести відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 подану скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення скаржника, з`ясувавши думку прокурора, оглянувши та дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, а саме: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися заявою про вчинення кримінального правопорушення та такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Так, відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 06.09.2005 право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).

Відповідно до ст.214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим, дізнавачем або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінального правопорушення проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення кримінального правопорушення певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст.22 КПК України органом досудового розслідування.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (п.57) від 28.05.1985, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Слідчим суддею встановлено, що 17.02.2022 ОСОБА_4 подав до Волинської обласної прокуратури заяву про вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Разом з тим, з дослідженої у судовому засіданні заяви ОСОБА_4 від 17.02.2022 вбачається, що ним фактично не наведено короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, і в поданій скарзі відсутні будь-які посилання на виклад фактичних обставин, що можуть вказувати про вчинення кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що в діях уповноважених осіб Волинської обласної прокуратури відсутня будь-яка бездіяльність.

З наведених мотивів слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги у зв`язку із її безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 214, 303 - 307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Волинської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя