Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22.09.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали апеляційного провадження № 11-кп/4806/1057/20 за апеляційними скаргами: захисника ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2020 щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серебрянка Роздольненського району АР Крим, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 .

Вказаним вироком місцевого суду від 12.10.2020 ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 14 год. 40 хв. 14.11.2019.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн, матеріальну шкоду в розмірі 33 000 грн та витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 95 678,70 грн.

Цивільний позов ОСОБА_15 задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 23 000 грн, матеріальну шкоду в розмірі 23 456,17 грн.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська продовольча компанія» задоволено частково, стягнуто на його користь з ОСОБА_7 62 641,48 грн матеріальної шкоди, в решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз судові витрати за проведену в справі судову автотехнічну експертизу в розмірі 1570 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати за проведені по справі судові авто товарознавчі, автотехнічні експертизи в розмірі 4019,26 грн.

Скасовано арешти майна на автомобілі: «Шевроле Авео», н.з. НОМЕР_1 , «ТАТА», н.з. НОМЕР_2 , «Мерседес-Бенц A-класу», н.з. Республіки Польща НОМЕР_3 та вирішено долю цих речових доказів, передані на зберігання на майданчик тимчасового тримання Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області повернуто власникам або уповноваженим ними особам.

Зазначеним вище вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 14.08.2019, біля 08 год. 57 хв., керуючи технічно-справним автомобілем «Мерседес A-класу», н.з. Республіки Польща НОМЕР_3 , по автомобільній дорозі М-06 «Чоп-Київ», на 787 км. +100 м, поблизу с. Дубрівка Ужгородського району, внаслідок порушення вимог п. 1.10, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, не забезпечив безпечну швидкість керованого ним автомобіля та не врахував дорожню обстановку, що призвело до заносу та виїзду на зустрічну смугу руху керованого ним транспортного засобу, де допустив зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_15 , а у подальшому з вантажним автомобілем «ТАТА», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_16 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири керованого ОСОБА_7 автомобіля ОСОБА_17 та ОСОБА_18 отримали тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення, через які ОСОБА_18 помер.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

У зміненій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить апеляційний суд змінити оскаржуваний у даній справі вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2020 щодо ОСОБА_7 в частині призначення ОСОБА_7 покарання та задоволення судом цивільних позовів учасників даної справи.

Зокрема, захисник ОСОБА_8 просить апеляційний суд пом?якшити призначене ОСОБА_7 покарання, а саме призначити останньому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки із застосуванням ст.75 КК України, на підставі якої звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом відповідного іспитового строку.

Також захисник просить змінити вирок у цій справі в частині задоволеного місцевим судом цивільного позову потерпілої ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про стягнення на її користь з обвинуваченого моральної шкоди, зменшивши розмір цього відшкодування з 1 000 000 на 200000 грн.

Крім цього захисник ОСОБА_8 просить апеляційний суд змінити оскаржений ним у даній справі вирок щодо ОСОБА_7 про стягнення з останнього на користь ОСОБА_15 та ПАТ «Закарпатська продовольча компанія» відповідно моральної та матеріальної шкоди у зазначених вище розмірах та залишити ці позови без розгляду з таких підстав.

Державний обвинувач під час розгляду даної справи в суді першої інстанції також вважав, що достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 може бути покарання у виді позбавлення волі строком саме на чотири роки.

Крім цього ОСОБА_8 вважає, що з цих саме підстав та з урахуванням особи ОСОБА_7 , обставин, що пом?якшують його покарання є можливість застосувати в даному випадку й положення статті 75 КК України ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягається вперше, інкримінований йому злочин є ненавмисним, свою вину визнавав і визнає, частково по мірі своєї можливості відшкодував спричинену шкоду потерпілій, утримується під вартою з 14.11.2019, не перевищував швидкість руху у день події, раніше не допускав порушення ПДР України.

В інтересах потерпілої ОСОБА_13 накладено арешт на земельну ділянку ОСОБА_7 вартістю біля 7000 доларів США, яку ОСОБА_7 бажає добровільно віддати потерпілій ОСОБА_13 .

Цивільні позивачі ОСОБА_15 та представник ПАТ «Закарпатська продовольча компанія» не були присутніми у місцевому суді під час розгляду даної справи і у передбачений законом спосіб не підтримували заявлені ними цивільні позови до ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_14 просить оскаржуваний вирок у даній справі від 12.10.2020 в частині призначення ОСОБА_7 покарання скасувати та ухвалити новий вирок, згідно якого призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на десять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, в решті оскаржений нею вирок у даній справі залишити без змін.

Апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_14 обґрунтовує тим, що місцевий суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , не врахував у повному обсязі фактичні обставини даної справи, особи обвинуваченого та розмір спричиненої потерпілій злочином шкоди, а призначене покарання, на думку представника, є занадто м?яким, оскільки не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, не досягне мети покарання.

Так обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено тяжкий злочин, наслідки якого є невідворотними, непоправними.

ОСОБА_7 , на думку представника потерпілої, не усвідомив вчиненого та жахливих наслідків у вигляді смерті молодої людини, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щиро не розкаявся і відповідне каяття мало місце після допиту потерпілої, свідків та дослідження всіх доказів по справі.

Зокрема ОСОБА_7 суму цивільного позову вважав непомірною, впродовж 412 днів навіть словесно не вибачився перед потерпілою, як і після ухвалення вироку, після злочину не вчинив жодної дії, спрямованої на допомогу потерпілій, відшкодування їй спричиненої ним моральної та матеріальної шкоди.

Також представник потерпілої вважає, що перераховані перед судовими дебатами у даній справі на відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди потерпілій три тисячі грн є особливою зухвалістю та винятковим цинізмом з метою пом?якшення його покарання та створення пом?якшкючої покарання обставини часткове відшкодування шкоди, обвинувачений ОСОБА_7 впродовж досудового розслідування та судового розгляду відверто глузував з потерпілої, ображав її, на прохання ОСОБА_7 , його матір?ю подане до Берегівського РВ ГУНП в Закарпатській області завідомо неправдиве повідомлення про, нібито вчинення потерплою ОСОБА_13 кримінального правопорушення саме з метою залякування потерпілої та втрати її інтересу до справи,

За місцем роботи обвинувачений ОСОБА_7 здебільшого негативно характеризується, є особою, яка неодноразово притягалася до адміністративної та дисциплінарної відповідальності.

Знаряддям вчинення злочину був автомобіль «Мерседес-Бенц «А-класу», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_4 , користуватися яким обвинувачений ОСОБА_7 не мав права в силу імперативної законодавчої заборони, тому потерпіла та її представник вважають, що призначене судом покарання не забезпечить його виправлення.

Стан наркотичного сп?яніння не визначався взагалі, сеча у ОСОБА_7 не відбиралася, що, на думку представника потерпілої, свідчить про те, що ОСОБА_7 та інші особи, включаючи орган досудового розслідування, вжили всіх заходів для невстановлення у ОСОБА_7 стану наркотичного сп?яніння, що виключило наявність відповідної обставини, яка обтяжує покарання.

Місцевим судом не враховано даної обставини при оцінці доказів в їх сукупності, встановленні особи обвинуваченого та під час призначення йому покарання.

Керуючи транспортним засобом,ю обвинувачений, що стверджується показаннями свідків, не враховує ПДР, шість обмежувальних знаків (1.4.3 - Напрямок повороту, 5.16 - Напрямки руху по смугах, 5.35.1 та 5.35.2 - Пішохідний перехід, 5.52 - попередній покажчик напрямку, 5.60 - Кілометровий знак).

ОСОБА_7 схильний до вчинення протиправних дій, що характеризує його з негативної сторони, не схильний до дисципліни, по-своєму сприймає реальну обстановку, яка не відповідає дійсності, про що стверджує роботодавець, що, на думку представника потерпілої, може свідчити про вживання наркотичних засобів на робочому місці, зміни в його особистості після притягнення як до адміністративної, так і до дисциплінарної відповідальності не відбуваються.

Згідно характеристики ДУ «Закарпатська УВП (№ 9)» ОСОБА_7 підтримує стосунки з ув?язненими позитивної спрямованості, що надає шанс ОСОБА_7 змінитися на краще.

Жодного співчуття на обличчі обвинуваченого, його родичів не виникало, навпаки, з наглою цинічною посмішкою вони слухали про тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_19 .

Суд, повністю оцінивши надані докази потерпілою, враховуючи поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 впродовж розгляду справи, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги потерпілої повністю.

В письмовому запереченні проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 представник потерпілої ОСОБА_14 просить апеляційний суд її залишити без задоволення з наведених в її апеляційній скарзі, зокрема, наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, що спричинив відповідні наслідки, яких він не усвідомив, щиро не розкаявся, розмір моральної шкоди, відображений у цивільному позові вважав непомірним, не вибачився перед потерпілою, не вчинив жодної дії, спрямованої на допомогу потерпілій, відшкодування спричиненої ним моральної та матеріальної шкоди, впродовж досудового та судового слідства відверто глузував з потерпілої, ображав її, його матір?ю подано до Берегівського РВ ГУНП в Закарпатській області завідомо неправдиве повідомлення про нібито вчинення потерпілою ОСОБА_13 кримінального правопорушення з метою її залякування.

Потерпіла та її представник на апеляційний розгляд даної справи не з?явилися, клопотання ОСОБА_14 про його відкладення залишено апеляційним судом без задоволення з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуває під вартою протягом тривалого періоду, неявка цих учасників відбулася в черговий раз, що не перешкоджає її розгляду з наданням оцінки наведеним вище доводам представника потерпілої, викладеним як в апеляційній скарзі, так і у письмовому запереченні проти апеляції захисника ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали апеляційну скаргу останнього та просили задовольнити, а у апеляційній скарзі представника потерпілої відмовити у зв?язку з її безпідставністю, прокурорів, які проти зміненої апеляційної скарги сторони захисту заперечили, зокрема в частині призначеного йому покарання, у зв?язку з відсутністю жодної підстави для застосування у відношенні ОСОБА_7 статті 75 КК України, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що наведена апеляційна скарга представника потерпілої задоволенню не підлягає, а сторони захисту є обґрунтована та підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Висновки місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні останнім вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України при зазначених у вироку від 12.10.2020 обставинах повністю підтверджуються наявними у даній справі доказами, які спростовують доводи захисника про те, що ОСОБА_7 не перевищував швидкість руху у день події, що сталася 14.08.2019, біля 08 год. 57 хв., під час керування ОСОБА_7 автомобілем «Мерседес-Бенц «A-класу», н.з. Республіки Польща НОМЕР_3 , по автомобільній дорозі М-06 «Чоп-Київ», на 787 км. +100 м., поблизу с. Дубрівка Ужгородського району.

Доводи захисника ОСОБА_8 в апеляційній скарзі щодо неправильного вирішення судом першої інстанції цивільного позову представника потерпілої ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 про стягнення моральної шкоди, апеляційний суд визнає обґрунтованими, а тому подана ним апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, із застосуванням норм ЦПК України.

Частина 1 статті 116 ЦК України визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи в результаті яких дій (бездіяльності) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав , моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб ; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір морального відшкодування та задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд має виходити справедливо з характеру і тривалості страждань потерпілої внаслідок неправомірної поведінки відповідача, тяжкість завданої душевної травми та істотність вимушених змін у житті ОСОБА_13 .

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо неправильного визначення місцевим судом розміру морального відшкодування на користь потерпілої (цивільного позивача), який є явно несправедливим.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди шляхом допиту потерпілої та дослідженням матеріалів справи, цивільного позову, суд першої інстанції врахував тяжкість наслідків вчиненого кримінального правопорушення, характер і обсяг моральних страждань, яких зазнала потерпіла внаслідок смерті дитини, перенесених нею хвилювань та душевних страждань, викликаних внаслідок смерті сина, однак керуючись засадами виваженості та розумності, дійшов не в повній мірі обґрунтованого та справедливого висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_7 1 000 000 гривень на користь потерпілої у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Апеляційний суд визнає достатнім розміром моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_13 200 000 грн, якого буде достатньо для її відшкодування з урахуванням засад виваженості та розумності.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд вважає за необхідне змінити ухвалений щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції вирок від 12.10.2020 в цій частині зі зменшенням розміру відшкодування моральної шкоди з 1 000 000 на 200 00 грн.

Задовольняючи частково цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_13 моральної шкоди апеляційний суд виконує вимоги закону, врахувавши при цьому положення ст.ст. 11,16,23,1167,1168 ч.2 ЦК України; врахував характер кримінального правопорушення та немайнових втрат, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої внаслідок втрати нею близької людини, непоправні наслідки протиправного діяння, вимоги розумності і справедливості.

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 щодо незаконності оскарженого ним вироку щодо ОСОБА_7 в частині задоволеного місцевим судом цивільного позову про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 моральної шкоди, на користь ТОВ «Закарпатська продовольча компанія» матеріальної шкоди, завданих внаслідок зазначеного вище кримінального правопорушення, не знайшла свого підтвердження щодо незаконності оскаржуваного ним вироку щодо ОСОБА_7 , не є підставою для скасування в цій частині оскарженого вироку місцевий суд в повному обсязі дотримався вимог закону при задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_14 щодо незаконності оскарженого нею вироку місцевого суду від 12.10.2020 стосовно ОСОБА_7 в частині м?якості призначеного покарання задоволенню не підлягає, оскільки апеляційний суд визнав, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 не в повній мірі врахував фактичні обставини даної справи, особу обвинуваченого, призначивши йому покарання, яке підлягає саме пом`якшенню, а не навпаки.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину з необережності, щиро розкаявся у вчиненому та частково відшкодував спричинену злочином шкоду потерпілій, перед якою вибачався в судовому засіданні і має намір її відшкодувати повністю з урахуванням її фактичних розмірів моральної шкоди, визначених у апеляційній скарзі його захисника.

В іншій частині підстав для зміни вироку суду, при перевірці кримінального провадження в апеляційному порядку, з урахуванням доводів апелянтів, апеляційний суд не встановив.

Змінюючи вирок про призначення покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує обставини даної справи з наслідками вчиненого обвинуваченим злочину, особу останнього, дані, що його характеризують, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та намір повністю відшкодувати усю завдану потерпілій вказаним вище необережним злочином матеріальної та фактичної моральної шкоди.

Покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, буде достатнім у виді позбавлення волі строком на чотири роки. Підстав для застосування положення ст.75 КК України апеляційний суд не вбачає.

Допущених органом досудового розслідування або судом першої інстанції істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість прийнятого у даній справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілої стосовно м`якості призначеного покарання не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи, а захисника частково знайшли, з огляду на таке.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 вбачається, що при призначенні покарання слід додержувати вимоги п.1 ч.1 ст.65 КК України. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Заявляючи вимогу в апеляційній скарзі посилити в наведений вище спосіб призначене ОСОБА_7 місцевим судом покарання за ч.2 ст.286 КК України, представник потерпілої ОСОБА_14 посилається на обставину невжиття обвинуваченим заходів для примирення з потерпілою, що не можуть бути критерієм для вирішення питання про призначення більш суворого, ніж визначив місцевий суд, покарання.

Обставина примирення з потерпілою, у разі, якщо б така існувала, могла бути визнана такою, що пом`якшує покарання винного у відповідності до ч.2 ст.66 КК України, однак у разі її відсутності не може бути такою, що обтяжує покарання статтею 67 КК України не передбачена.

Те саме стосується й доводів представника потерпілої про те, що винний не відшкодував завдану потерпілій кримінальним правопорушенням шкоду.

Доводи представника потерпілої про неврахування місцевим судом негативної характеристики обвинуваченого ОСОБА_7 необґрунтовані, оскільки не надано апеляційному суду жодних доказів з цього приводу, а наявні у даній справі характеристики ОСОБА_7 як з місця служби, так і місця проживання свідчать про те, що він характеризується посередньо, є спокійною та врівноваженою особою.

ОСОБА_7 не судимий та жодного разу не притягався до кримінальної відповідальності, свою вину у вчиненому визнав повністю, про що йдеться у зміненій апеляційній скарзі та про що в апеляційному суді засвідчив обвинувачений.

На підставі нведеного та керуючись ст.ст. 404,407, 408 ч.1 п.4, ст.409 ч.2, 413,418,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2020 щодо ОСОБА_12 змінити в частині призначеного йому покарання та задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 .

Призначити ОСОБА_20 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_10 моральної шкоди з 1 000 000 грн на 200 000 грн.

В решті оскаржений у даній справі вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою/учасниками, які не були при цьому присутні в той самий строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Судді: