Справа № 442/5202/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1089/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року відмовлено засудженому ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На дану ухвалу суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати судове рішення від 13 жовтня 2022 року та зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.05.2016р. по 13.12.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Свої апеляційні вимоги засуджений мотивує тим, що перебуваючи по кримінальному провадженні у слідчому ізоляторі з 23.03.2014р. йому було зараховано день за два та етаповано для відбування покарання. Верховним судом було скасовано вирок та етаповано його до слідчого ізолятора, де він перебував понад 7 місяців та був остаточно засуджений. Вважає, що наведені обставини свідчать про те, що він має право на зарахування вказаного ним строку згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015р.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 зазначив про можливість проведення судового засідання без його участі.

Враховуючи наведене, думку прокурора про можливість апеляційного розгляду справи без участі засудженого, а також відсутність обставин, які б унеможливлювали проведення апеляційного розгляду за відсутності у судовому засіданні засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційний розгляд даної справи можливо провести без участі ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора у заперечення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали відносно засудженого ОСОБА_6 дотримані.

Згідно матеріалів справи засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про зарахування йому строк попереднього ув`язнення з 23.05.2016р. по 13.12.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015р., зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як встановлено ст.1 Закону України від 30 червня 1993 року «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_6 , останній засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.12.2013р. за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Даним вироком запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

Вказаний вироку суду від 25.12.2013р. щодо ОСОБА_6 тричі переглядався в апеляційному порядку, а саме 12.11.2014р., 01.12.2016р. та 11.06.2018р. За наслідками останнього за часом апеляційного розгляду справи апеляційним судом Хмельницької області 11.06.2018р. ухвалено вирок, яким скасовано вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25.12.2013р. та засуджено ОСОБА_6 за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту звернення вироку до виконання та взяття під варту.

Крім цього ОСОБА_6 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2015р. за ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115, ст.71 КК України на 11 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту затримання 21.03.2014р. При цьому, ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 11.03.2016р. засудженому ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.03.2014р. по 16.09.2015р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» від 06.09.2022р. за №7/3334, ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» з 17.04.2022р. Початок строку покарання 21.03.2014р. (а.с. 6).

Таким чином, місцевий суд вірно встановив, що на даний час засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання, призначене йому за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2015р. у кримінальному провадженні, де до ОСОБА_6 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а отже і попереднє ув`язнення, строк якого (з 21.03.2014р. по 16.09.2015р.) засудженому був зарахований на підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015р. ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 11.03.2016р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 стверджує, що на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015р. у строк призначеного йому покарання слід зарахувати і строк перебування його у слідчому ізоляторі з 23.05.2016р. по 13.12.2016р., куди його було етаповано після скасування вироку Верховним Судом.

Однак, колегія суддів визнає такі апеляційні доводи засудженого необґрунтованими.

Як встановлено місцевим судом, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 27.04.2016р. постановлено етапувати обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, у Вінницьку установу виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області (№1) для подальшої його доставки в зал судового засідання. На підставі вказаної ухвали ОСОБА_6 23.05.2016р. прибув до Вінницької УВП №1, що стверджується відповідним листом №4/4444 від 26.05.2016р.; до Піщанської ВК №59 засуджений ОСОБА_6 прибув 13.12.2016р.

Тобто, засуджений ОСОБА_6 з 23.05.2016р. по 12.12.2016р. включно перебував у Вінницькій УВП УДПтС України у Вінницькій області (№1), оскільки був туди етапований із виправної колонії відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області від 27.04.2016р. для подальшої його доставки у судове засідання, а саме у судове засідання апеляційного суду у зв`язку із переглядом в апеляційному порядку вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25.12.2013р. у кримінальному провадження, де до нього не застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, перебування засудженого ОСОБА_6 з 23.05.2016р. по 12.12.2016р. включно в установі попереднього ув`язнення не було пов`язано з розглядом кримінального провадження, у межах якого було ухвалено вирок, за яким на даний час ОСОБА_6 відбуває покарання.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання про те, що прохання засудженого ОСОБА_6 про зарахування йому у строк покарання строк перебування його у Вінницькій УВП УДПтС України у Вінницькій області (№1) з 23.05.2016р. по 13.12.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, не може бути задоволено.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не містить правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді клопотання засудженого, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015р. та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: