Справа № 204/1109/20
Провадження № 1-кп/204/132/23

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000258, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань06 лютого 2020 року та кримінальне провадження № 0000561, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань31 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17 грудня 2010 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 26 грудня 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1ст.309 КК України до 2 місяців арешту. Звільнений10 червня 2015 року за відбуттям строку покарання;

- 23 листопада 2017року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185,ч.2 ст.309,ч.1ст.310, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 24 листопада 2017року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 17 листопада 2020 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 23 листопада 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року, остаточно до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 02 грудня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 23 листопада 2020 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 03 грудня 2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 14 грудня 2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто призначене покарання покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 10 червня 2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворого покаранням призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 08 серпня 2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням у вигляді 3 років позбавлення волі за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 06 лютого 2020 року близько 10:40 години, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Продукти-569» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Щепкіна, буд. 15А, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, побачив на вітринному стелажі магазину одну палку ковбаси Добров Шварцвальдська к/з вак/упаков 400 г., одну упаковку ковбаси Добров Московська с/к вак/упак, 0239 кг., упаковка ковбаси Добров, Ла Парма с/в, вак/упак 0,258 кг., після чого у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення вищевказаного майна, яке належить магазину «Продукти-569» ТОВ «АТБ -маркет».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись у вищевказаний час у вищевказаному місці, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв з вітринного стелажу майно, що належить магазину «Продукти-569» ТОВ «АТБ-маркет», а саме одну палку ковбаси Добров Шварцвальдська к/з вак/упаков 400 г., одну упаковку ковбаси Добров Московська с/к вак/упак, 0239 кг., упаковка ковбаси Добров, Ла Парма с/в, вак/упак 0,258 кг., ринкова вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 408 від 13.02.2020 року, станом на 06.02.2020 року складала 226,50 гривень.

Далі ОСОБА_4 ,заховав вищевказане майно до лівого карману куртки, що була одягнута на ньому в гой момент, після чого вийшов за межі касової зони магазину «Продукти-569» ТОВ «АТБ-маркет».

Таким чином ОСОБА_4 , виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак з причин, що не залежали від його волі, не зміг ропорядитися викраденим майном на власний розсуд, оскільки був зупинений працівником охорони магазину «Продукти-569» ТОВ «АТБ-маркет» за межами касової зони вказаного супермаркету.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 31 березня 2020 року приблизно о 20:10 годині знаходячись в приміщенні торгівельного залу супермаркету «Варус-44», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча 67, де побачив візок для продуктів, в середині якого знаходився гаманець чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 та котрий він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_4 , в той же день та в той же час, перебуваючи у вищевказаному супермаркеті, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними для оточуючих, підійшов та взяв з візка для продуктів гаманець чорного кольору та витягнув з нього 2 купюри номіналом 200 гривень № ТЖ 5871963, № ЄЄ 0972265 та поклав в ліву зовнішню кишеню куртки синього кольору, яка була одягнена на ньому в той момент, після чого, з викраденими грошовими коштами зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим отримав можливість розпорядитись викраденим майном і довів свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів та особистої зацікавленості до кінця.

Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 , майнову шкоду у розмірі 400,00 грн. (чотириста гривень 00 коп.)

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Просив провести розгляд справи відповідно до ст.349 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_7 надав суду заяву з проханням розглядати кримінальне провадження у його відсутності. Моральних та матеріальних претензій не має. Цивільний позов заявляти не буде. Покарання просив призначити на розсуд суду.

Від потерпілого ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження у його відсутності. Моральних та матеріальних претензій не має.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (т. 1 а.п.45-52; т. 2 а.п. 36-40); висновок судово-товарознавчої експертизи № 408 від 13 лютого 2020 року (т. 1 а.п. 14-19); постанову про визнання речових доказів від 11 лютого 2020 року (т. 1 а.п.30); постанову про визнання речових доказів від 31 березня 2020 року (т. 2 а.п.14); постанову про визнання речових доказів від 31 березня 2020 року(т.2 а.п. 18).

Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого, маючого непогашені судимості за вчинення низки умисних злочинів, неодноразово засудженого за вчинення аналогічних злочинів, відбував реальні терміни ув`язнення, однак після звільнення належних для себе висновків не зробив, було призначено покарання з іспитовим строком, однак на шлях виправлення обвинувачений не став і продовжував вчиняти нові умисні злочини, який офіційно ніде не зареєстрований, не перебував на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та позиції представника потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує повне визнання ним вини, щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України виключно у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги, що 08 серпня 2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання призначеного покарання, покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, а дані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 було вчинено до постановлення попереднього вироку, то суд призначає покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Отже покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України підлягає самостійному виконанню.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Це покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженні не обирався.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 07 листопада 2020 року.

За таких обставин, строк відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року підлягає зарахування в строк відбуття покарання за цим вироком, з дотриманням правил ст. 72 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь судового експерта судові витрати за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи, згідно наданого звіту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124,349,368, 369-371, 373-376, 381-382, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України два роки три місяці позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України два роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , остаточно призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного даним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання за цим вироком, строк відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року, а саме з 07 листопада 2020 року по день набрання законної сили даним вироком включно.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь судового експерта ОСОБА_9 (свідоцтво № 1847 від 25 листопада 2016 року, видане на підстав рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, вул. 6-го Грудня, 27, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000) витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 408 від 13 лютого 2020 року в розмірі 210 (двісті десять) гривень 00 копійок.

Речові докази:

-одну палку ковбаси «АТБ Спецзамовлення Московська с/к вак/упак, у кількості 3 шт., вага кожної упаковки 0, 232 кг, ковбасу «Добров Шварцвальдська» к/з вак/упаков у кількості 2 шт., вага кожної 400 г., ковбасу «Добров, Ла Парма», вагою 0,252 кг., у кількості 1 шт., ковбасу «Добров Московська», вагою 0,239 кг. у кількості 1 шт., які передані на зберігання представнику ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_7 повернути власнику ТОВ «АТБ-маркет»;

-2 купюри номіналом 200 гривень, загальною сумою 400 гривень) № ТЖ 5871963, № ЄЄ 0972265, які згідно розписки передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 ;

-диск СD-R з відеозаписом від 31 березня 2020 року, який долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000561 - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000561.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1