У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001617, за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2022 року відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Ухвалено, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 1 372,96 грн.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок змінити та виключити з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на ОСОБА_8 , як на особу, з якою ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржуваний вирок незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне судове рішення.

Звертає увагу суду на те, що згідно обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні крадіжки за попередньою змовою з ОСОБА_8 . Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 було виділено в окреме провадження на стадії судового розгляду у зв`язку з його розшуком. Станом на 16.12.2022 р. судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 триває та його вину у вчиненні кримінального правопорушення не доведено у встановленому законом порядку.

Водночас, як вбачається з вироку суду стосовно ОСОБА_6 , формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, містить посилання на ОСОБА_8 , як на особу, яка за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 вчинила крадіжку.

Таким чином, оскаржуваним вироком порушено принцип презумпції невинуватості особи, у зв`язку з чим він підлягає зміні шляхом виключення з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на ОСОБА_8 , як на особу, з якою ОСОБА_6 вчинив інкримінований йому злочин.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

12.11.2021 р. близько 17.00 год. ОСОБА_6 , проходячи поряд з домоволодінням ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , домовився з ОСОБА_8 про спільне таємне викрадення металевих виробів з території двору вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій спільний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, усвідомлюючи що діють таємно, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_8 , відсунувши лист шиферу огорожі, створили отвір, через який проникли на територію вказаного домоволодіння, яке є сховищем для матеріальних цінностей, звідки таємно викрали належний ОСОБА_9 твердопаливний металевий котел вагою 73 кг, вартістю 565,02 грн.

В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди в розмірі 565,02 грн.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на те, що вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2022 року не оскаржується прокурором в частині доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, кваліфікації його дій та призначеного покарання, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Надаючи оцінку доводам прокурора щодо необґрунтованого зазначення прізвища ОСОБА_8 , як особи із якою ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у встановленому законом порядку.

У національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основних конституційних принципів судочинства відображено в ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК. Згідно із цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ця презумпція вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland), п. 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п. 88; «Гарицкі проти Польщі» (Garycki v. Poland), п. 66).

Частиною 1 статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України та положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.06.1990 р. № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

Необхідність уникнення вказівки в обвинувальному вироку на конкретні прізвища осіб, вину яких не доведено, з огляду на принцип презумпції невинуватості звертав увагу Верховний Суд України в своєму узагальненні від 01 серпня 2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення».

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, апеляційним судом встановлено, що 01.02.2022 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001617 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

13.07.2022 р. ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено у розшук, та матеріали кримінального провадження відносно нього виділені в окреме провадження.

Незважаючи на викладене, в мотивувальній частині вироку суд зазначив прізвище ОСОБА_8 , як особи, із якою ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

На переконання апеляційного суду, висновок суду у вироку щодо співучасті ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з ОСОБА_6 , є констатацією винуватості ОСОБА_8 у цьому кримінальному правопорушенні за відсутності відносно нього обвинувального вироку, який набрав законної сили.

Водночас, з огляду на презумпцію невинуватості, зазначена преюдиція щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суперечить передбаченим ст. 7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, а відтак, суд був позбавлений права вирішувати питання про винуватість особи, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та вину якої не доведено, про що звертав увагу Верховний Суд у своїй постанові від 06 березня 2018 року в справі № 173/123/17 (провадження №51-2283км18).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора, а тому вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції, виключивши з його мотивувальної частини посилання на особу « ОСОБА_8 », вважаючи правильним твердження про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за попередньою змовою «з особою, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження».

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2022 року відносно ОСОБА_6 , змінити.

Виключити з вироку (з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним) Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2022 року відносно ОСОБА_6 посилання на ОСОБА_8 , як на особу, з якою ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3