Справа № 592/1595/23
Провадження № 1-кс/592/772/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке мотивується тим, що сектором дізнання ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 07.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

07.02.2023 до ч/ч ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області надійшов рапорт від ст. дізнавача ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП капітана поліції ОСОБА_4 , про те що в ході огляді місця події в рамках кримінального провадження №0000015 від 07.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що має ознаки підробки.

06.02.2023 в період часу з 18:20 години по 18:35 години, поблизу с. Барвінкове Сумського району на блокпосту №33 під час перевірки автомобіля «Opel» модель «ZAFIRA» д.н. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , останній надав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ТСЦ 3242 на ім`я ОСОБА_6 .

За результатами огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 3242 на ім`я ОСОБА_6 , визнано речовим доказом в порядку ст. ст. 84, 98, 100, 110 КПК України.

Відтак, вилучений предмет набув статусу тимчасово вилученого майна в розумінні ст.ст. 167-169 КК України.

На теперішній час є всі підстави вважати, що вилучені речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім цього по даному кримінальному провадженню необхідно провести товарознавчу експертизу, для чого необхідно збереження майна.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження у разі повернення його особі, у якої вказані предмети вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що вилучене майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 3242 на ім`я ОСОБА_6 , в повній мірі відповідають критеріям, зазначеним в ст. 167 КК України.

Враховуючи вище викладене, необхідно накласти арешт на речі, вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його збереження та запобігання втраті.

У судове засідання прокурор не з?явився, просить розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

07.02.2023 року постановою дізнавача свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 3242 на ім`я ОСОБА_6 визнано речовим доказом .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, прокурором доведено, що вилучене майно може бути доказом злочину, та є можливість його використання у кримінальному провадженні

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ

3242 на ім`я ОСОБА_6 , що вилучене під час огляду 06.02.2023, з метою запобігання можливості пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення вказаних предметів під час використання їх за призначенням у разі повернення його особі, у якої вилучено.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1