Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/559/23
Провадження № 1-кп/935/166/23
У Х В А Л А

Іменем України

13 квітня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у дистанційному режимі, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 20.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До суду від прокурора Коростишівської оружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 20.02.2023.

Прокурором до суду подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 . Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ризики які існували на час обрання вказаного запобіжного заходу не зменшилися, судовий розгляд не розпочато, тому наявні достатні підстави для продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання у подальшому переховуватись від органів досудового розслідування і суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, ОСОБА_6 зазначив, що він працевлаштований, захисник ОСОБА_5 просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України.

У справі "Волосюк проти України" (рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що «національні судові органи мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою»

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» (рішення від 23 лютого 2012 року) наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Так, ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.03.2021 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.04.2023.

Суд, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, особу обвинуваченого.

Докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні дають достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики можливості переховуватися від суду та незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки він зареєстрований та проживає в одному населеному пункті разом із потерпілою, свідками, не має стійких соціальних зв`язків, постійного джерела доходів, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, а тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений, у разі не обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на потерпілу, свідків, які проживають у цьому ж населеному пункті, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, тому, з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним обрати останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів із визначенням застави, відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, а саме, п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відповідно до вимог п. 2 ч. 5. ст. 182 КПК України.

Суд враховує і те, що наразі в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, є ускладненим.

Встановлені ризики на цій стадії судового розгляду переважають над принципом поваги до особистої свободи. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Під час досудового розслідування та при проведенні підготовчого судового засідання від учасників кримінального провадження ініціативи про укладення угоди в порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надходило. Кримінальне провадження підсудне Коростишівському районному суду Житомирської області. Підстави щодо закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8 ч.1 ст. 284, ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор, обвинувачений, захисник у судовому засіданні вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності.

Підстав для розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.

У відповідності до вимог ст. 314-316 КПК України наявні підстави для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Керуючись ст. 176-178, 183, 291, 314-316 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто по 10 червня 2023 року включно.

Визначити заставу у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134200 сто тридцять чотири тисячі) гривень, яку обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести протягом дії ухвали, що є підставою для звільнення обвинуваченого з-під варти.

У разі внесення застави, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити обов`язки обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : прибувати до суду у визначений судом час; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; утриматися від спілкування з свідками та потерпілим.

У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 20.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначити судовий розгляд на 14 квітня 2023 року о 10:00 годині, який здійснювати у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області, суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи дні з дня її оголошення в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суддя ОСОБА_1