Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4161/22
Провадження № 1-кп/553/1164/2022
У Х В А Л А
Іменем України

07.11.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого провадження матеріали, які надійшли до суду зі Слобідської окружної прокуратури м. Харкова 12.09.2022 року, - обвинувальний акт, складений слідчим СВ Відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000390 від 14.09.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До Ленінського районного суду м. Полтави надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 187 КК України для розгляду в порядку ст. 283 КПК України.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

За вказаних обставин кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Полтави.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що він оформлений не у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України. В обґрунтування клопотання послався на те, що за приписами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно ч. 1 ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу) та його захиснику. Даний обвинувальний акт та додатки до нього стороною захисту та підозрюваним ОСОБА_5 отримані не були серед додатків до обвинувального акту розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування немає, процедура ознайомлення з матеріалами кримінального провадження була грубо порушена слідчим СВ ВП № 2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , оскільки підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_8 були позбавлені можливості реалізувати свої процесуальні права на стадії досудового розслідування, як мінімум заявити клопотання, які мали значення для сторони захисту та підозрюваного в реалізації своїх процесуальних прав, протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000930 від 14.09.2021 року не містить підтвердження факту ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Захисник ОСОБА_8 дійсно підтвердив факт наявності в нього фотокопій кримінального провадження, але повноцінно ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та надати слідчому відповідні клопотання слідчий не вирішила за необхідне, натомість слідчий після отримання захисником фотокопій та наявного в матеріалах досудового розслідування відео, вирішила , що процедура ознайомлення завершена, а захисник зобов`язаний, не ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, отримати обвинувальний акт, що суперечить принципам верховенства права. Вказані невідповідності вимогам п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, у контексті приписів ст.ст. 2, 7-9, 22-23, 110, 283 цього ж Кодексу повинні бути визнанні істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які фактично нівелюють принципи безсторонності та неупередженості суду, безпосередності дослідження ним під час судового розгляду кримінального провадження по суті доказів сторін, принципів рівноправності та змагальності сторін, що унеможливлює призначення до судового розгляду обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні. Просив повернути зазначений обвинувальний акту прокурору.

В судовому засіданні захисник клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, наголосила, що обвинувальний акт оформлений у відповідності до вимог чинного законодавство, складений та підписаний уповноваженими на те особами, містить усі відомості, зазначення яких передбачене ст. 291 КПК України, обвинуваченому та його захисника надавалась можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, також слідчий вчиняв дії щодо вручення обвинуваченому та його захисникам копії обвинувального акту, проте останні відмовились від її отримання, що об`єктивно підтверджується відеозаписом вказаної процесуальної дії та розписками, приєднаними до обвинувального акту.

Вважає, що підстав для повернення обвинувального акту не вбачається. Просила в задоволенні клопотання захисника відмовити.

Вирішуючи клопотання захисника, суд виходить з наступного.

Як встановлено в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

В ч. 4 ст. 291 КПК України визначено, що до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Аналіз змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000390 від 14.09.2021 року свідчить про те, що він містить усі відомості, передбачені ч. 1 ст. 291 КПК України кримінального процесуального кодексу.

На виконання вимог ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання копії обвинувального акта, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування від 08.09.2022 року, в якій захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 зазначив, що відмовляється від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування й цивільного позову у зв`язку з недостатком часу на подання клопотання в рамках ст. 290 КПК, а також розписка про отримання копії обвинувального акта, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування від 08.09.2022 року, в якій ОСОБА_5 власноруч вказав, що відмовляється від отримання в зв`язку з бажанням подати клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що йому та захиснику ОСОБА_8 пропонувалось отримати обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування й цивільний позов, проте він і адвокат відмовилися отримувати ці документи, так як була необхідність подати клопотання.

Копія обвинуваченого акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову направлялась стороною обвинувачення на адресу захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку 08.09.2022 року, проте отримано ці документи не були, ці документи також спрямовувались до ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для вручення ОСОБА_5 , проте від їх отримання він відмовився, що підтверджується актом від 30.09.2022 року.

Таким чином, наявні у справі матеріали свідчать про те, що слідчим виконані усі необхідні дії для вручення підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику адвокату ОСОБА_8 , проте останні від отримання цих документів відмовились, що сторона захисту не оспорювала в судовому засіданні.

Інші обставини, якими обґрунтоване клопотання захисника, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурора у відповідності до норми ст. 314 КПК України.

Прокурор повідомила про те, що матеріали кримінального провадження у повному обсязі були відкриті стороні захисту, у адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 наявні копії матеріалів досудового розслідування, відеозаписів, надавалась можливість ознайомитись з речовими доказами, що підтверджується відповідними протоколами.

Факт наявності у своєму розпорядженні копій матеріалів кримінального провадження підтверджував у попередніх судових засіданнях адвокат ОСОБА_8 .

Вказане об`єктивно свідчить про наявність у сторони захисту на час судового розгляду справи можливості детально ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, за необхідності, повторно звернутись до прокурора з відповідним клопотанням.

При цьому, суд звертає увагу, що за змістом норми ч. 2 ст. 317 КПК України, після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Питання щодо вмотивованості, обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, правильності кваліфікації його дій, доведеності причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, наявності чи відсутності в його діях складу злочину підлягають з`ясуванню під час судового розгляду справи.

Сторона захисту не позбавлена права заявити клопотання, необхідні для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду справи, під час судового засідання у справі.

Відтак, суд приходить до переконливого висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000390 складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника і повернення обвинувального акту прокурору.

Підстав для обрання зупинення провадження та закриття провадження по справі не встановлено.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 12.07.2022 року задоволене клопотання прокурора про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 26.07.2022 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.09.2022 року. Термін дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 продовжений ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.09.2022 року

Обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" у зв`язку з застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному провадженні та з об`єктивних незалежних від суду причин не може бути доставлена до зали судових засідань.

Ухвалою судді від 04.11.2022 року вирішено судове засідання по справі проводити в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" з метою забезпечення участі обвинуваченого у судовому засіданні та дотримання його прав і інтересів.

В судовому засіданні прокурор звернулася з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, запобігання яким стало підставою для його обрання, не зникли, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи є неможливим.

В обґрунтування клопотання прокурор послалася на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, під час досудового розслідування 28.09.2021 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, однак останній після видалення суду до нарадчої кімнати самовільно без поважної причини покинув приміщення суду, на оголошенні ухвали присутнім не був та в подальшому зник і на виклики слідчого до відділу поліції не з`являвся, у зв`язку з чим був оголошений в розшук. В подальшому згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 12.07.2022 року за клопотанням прокурора надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, 25.07.22 року він затриманий на підставі ухвали суду та в подальшому ухвалою слідчого судді відносно нього обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вказана обставина обумовлює необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та свідчить про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного захожу, що позбавить реалізації відповідних ризиків та дозволить провести судовий розгляд з додержанням принципу розумності строків, передбаченого ст. 28 КПК України.

Вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, та дає підстави стверджувати, що усвідомлюючи суворість покарання у разі доведення винуватості він може переховуватися від суду, з урахуванням також його процесуальної поведінки під час досудового розслідування залишення зали судових засідань під час попереднього вирішення питання ро обрання відносно нього запобіжного заходжу у виді тримання під вартою та подальшого переховування від органів досудового розслідування, він може незаконно впливати на потерпілого, відомості про анкетні дані якого відомі з матеріалів кримінального провадження, з метою зміни ним показань задля уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішення, а оскільки ОСОБА_5 є працездатним, має задовільний стан здоров`я, соціальних зв`язків, заощаджень, не має постійного місця роботи та відповідно стабільних джерел до існування, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, є підстави вважати, що злочинна діяльність є способом його заробітку на життя, існує ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив врахувати, що на його утриманні перебуває 2 неповнолітніх дітей, а також хворі батьки, просив змінити запобіжний захід на більш м`який або застосувати додатковий захід у виді застави в мінімальному розмірі, передбаченому законом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими обґрунтоване клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, застосувати до підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, наголосивши, що для цього є підстав, в тому числі дані про особу підзахисного, який має на утриманні двох дітей, постійне місце проживання, його процесуальну поведінку під час досудового розслідування, відсутність доказів того, що він має намір ухилитись від суду, впливати на потерпілих та свідків у даному провадженні, тим паче вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з тим, зауважив, що у випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити розмір застав, наголошуючи на тому, що згідно ч. 4 ст. 183 КПК України це є правом суду.

При вирішенні клопотань прокурора суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

У відповідності до ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Розгляд таких клопотань здійснюється судом з дотриманням правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

При цьому, виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни "обрання запобіжного заходу" та "продовження запобіжного заходу" використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується. Вказана позиція висловлена в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 505/2898/19 від 23.01.2020.

Між тим, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд у відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесене до категорії тяжких злочинів та за яке передбачене покарання санкцією статті у виді позбавлення волі на строк до 7 років, той факт, що він ухилявся від досудового розслідування та після вирішення слідчим суддею 28.09.2021 року клопотання прокурора про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою зник, у зв`язку з чим постановою слідчого від 05.10.2021 року оголошений у розшук. Також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, судимості за які не знято та не погашено в установленому законом порядку, в даний час на розгляді у Московському районному суді м. Харкова перебуває кримінальне провадження відносно нього за ч. 2 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, не працює та не має постійного джерела доходу, тоді як інкриміноване кримінальне правопорушення спрямоване на заволодіння чужим майном, не має міцних та сталих соціальних зв`язків, його вік, репутацію, майновий стан та оцінюючи встановлені обставини у сукупності вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на переконання суду, не свідчить безперечно про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованого діяння і особи обвинуваченого та є приводом до такої істотної зміни обставин, що б виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, цивільної дружини, батьків та двох неповнолітніх дітей на утриманні, наведені в обґрунтування можливості застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у виді домашнього арешту, об`єктивними доказами не підтверджуються, ці обставини характеризують особу обвинуваченого, враховувались при застосуванні запобіжного заходжу у даному провадженні, та, на переконання суду, в будь-якому випадку самі по собі не можуть бути визнані достатніми для висновку про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не спростовують твердження сторони обвинувачення про можливість ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Жодних даних, які свідчать про наявність таких обставин, в тому числі пов`язаних зі станом здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , які можуть істотно вплинути на можливість продовження тримання його під вартою, та стати підставою для скасування запобіжного заходу чи зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового розгляду справи не встановлено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , та які на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення, його ухилення від досудового розслідування та інші конкретні обставини справи не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, з приводу застосування особистої поруки жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась, суд приходить до висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно неї на 60 днів. Та з урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого, не знаходить підстав для визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи викладене, заслухавши думку учасників процесу, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, призначити до судового розгляду на 11 год. 00 хв. 26 грудня 2022 року.

Справу розглядати у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, захисників, обвинуваченого, потерпілого, свідків.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 07 листопада 2022 року по 05 січня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала в частині вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1