Провадження №: 1-кс/755/326/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2023 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного (у режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Чудниця Гощанського району Рівненської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, громадянину України, раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002499 від 26 серпня 2021 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а :

прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , у порядку ч. 6 ст. 199 КПК України, згідно із Законом № 2690-IX від 18 жовтня 2022 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» звернувся до слідчої судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого з огляду на наявність передумов, передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, 199 КПК.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 з метою особистого збагачення, шляхом вчинення умисних злочинів спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, у невстановлений досудовим слідством час та місці, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 .

У подальшому вказана група осіб розробила злочинний план незаконного збагачення, шляхом заволодіння грошовими коштами громадян під приводом проведення валютообмінних операцій грошових коштів у значних сумах з наданням потерпілим імітаційних купюр, які не є платіжними засобами.

Згідно розподілених ролей, ОСОБА_5 взяв на себе функцію пошуку потенційних потерпілих, спілкування з ними, пошук місць вчинення злочину. У свою чергу ОСОБА_8 мав усувати перешкоди на шляхах підходу та відходу ОСОБА_5 з місця вчинення злочину, а також сприяти іншим чином протиправній діяльності останнього. Так, у квітні 2022 року ОСОБА_5 , з метою пошуку громадян, які мають намір обміняти значні суми грошових коштів, прибув до м. Тернопіль, де познайомився з ОСОБА_9 . Під час зустрічей з ОСОБА_9 , згідно заздалегідь розробленого плану, з метою приховування свого реального зовнішнього вигляду та уникнення в подальшому можливості бути впізнаним потерпілим, ОСОБА_5 використовував перуку. З метою виникнення довірливих відносин, ОСОБА_5 декілька разів зустрічався з ОСОБА_9 та проводив операції з обміну валюти на суму 1000 та 2500 доларів США. Крім того, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що він має можливість здійснити обмін сум грошових коштів, чим зацікавив останнього.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, спрямованого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом обману, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Тернопіль, підготували грошові кошти в доларах США, імітаційні грошові кошти схожі на долари США, сума яких була еквівалентна справжнім грошовим коштам, перуку, окуляри та одяг для зміни зовнішності.

Крім того, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 підшукали місце - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , під`їзд якого мав наскрізний вихід, з розміщеними на першому поверсі аптечним закладом, агенцією з нерухомості, та іншими приміщеннями, яке надавало змогу співучасникам зникнути з місця вчинення злочину та не бути викритими.

У подальшому, під час телефонної розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що за декілька днів зможе обміняти 25 700 доларів США по курсу 35 гривень 20 копійок за 1 долар США.

У свою чергу, ОСОБА_9 , будучи переконаним в добропорядності ОСОБА_5 , яка виникла в результаті проведених раніше валютообмінних операцій, не здогадуючись про злочинні наміри останнього, висловив зацікавленість у пропозиції та повідомив про готовність обміняти вказану суму грошових коштів за декілька днів.

15 червня 2022 року приблизно о 13 год 45 хв ОСОБА_9 приїхав на автомобілі «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 за раніше обумовленою з ОСОБА_5 адресою: м. Тернопіль, вул. Шевченка, 16, де на нього очікував ОСОБА_5 , а також ОСОБА_8 про участь якого в операції з обміну валют ОСОБА_9 не було відомо. У свою чергу, ОСОБА_5 , видаючи себе за працівника аптеки, що функціонує за адресою: АДРЕСА_3 , з метою маскування умисно змінив свою зовнішність за допомогою перуки, медичної маски, білого халату та окулярів, сів на переднє пасажирське сидіння салону автомобіля ОСОБА_9 , де надав останньому для перерахунку справжні грошові кошти в сумі 25 700 доларів США. Після перерахунку грошових коштів в доларах США, ОСОБА_9 поклав їх в салоні автомобіля між сидіннями та дістав грошові кошти в національній валюті України в сумі 904 640 гривень, згідно заздалегідь оговореного курсу обміну.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що для перерахунку такої значної суми грошових коштів їм краще пройти до приміщення агенції нерухомості, на що ОСОБА_9 , не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 , погодився. У цей же час, ОСОБА_5 відволікаючи увагу ОСОБА_9 від справжніх грошових коштів, непомітно для останнього, умисно, замінив вже перераховані грошові кошти в сумі 25 700 доларів США на імітаційні грошові купюри. Одразу після цього ОСОБА_5 , отримавши від потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 904 640 гривень, маючи на меті зникнути з місця вчинення злочину, спільно з потерпілим ОСОБА_9 підійшли до входу до агенції нерухомості, де їх вже очікував ОСОБА_8 , який діяв єдиним умислом з ОСОБА_5 . У свою чергу ОСОБА_5 , з метою введення ОСОБА_9 в оману, звернувся до ОСОБА_8 та запитав чи можуть вони пройти до приміщення агенції нерухомості для перерахунку грошових коштів. Виконуючи відведену роль, ОСОБА_8 , видаючи себе за працівника агенції нерухомості, повідомив ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що на даний час здійснити перерахунок неможливо, оскільки в агенції нерухомості здійснюється інкасація. Утримуючи при собі грошові кошти в сумі 904 640 гривень, які були отриманні від ОСОБА_9 , а також 25 700 доларів США справжніми купюрами, які були замінені в автомобілі потерпілого на імітаційні, ОСОБА_5 , в момент коли ОСОБА_9 почав повертатись до власного автомобіля, спільно з ОСОБА_8 зайшли до заздалегідь обраного під`їзду, де ОСОБА_5 зняв білий халат, маску та перуку та через запасні двері вийшли в двір будинку. У подальшому ОСОБА_8 зачинив двері з зовнішньої сторони, принесеною заздалегідь на місце вчинення злочину палицею, після чого направився до обумовленого місця зустрічі, де на нього вже очікував ОСОБА_10 на автомобілі. «Nissan X-Trail» д.н.з. НОМЕР_2 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 зникли на автомобілі «Nissan X-Trail» д.н.з. НОМЕР_2 , а грошовими коштами розпорядились на власний розсуд.

Отже, злочинними діями групи осіб до складу якої входять ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальної шкоди в розмірі 904 640 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є особливо великим розміром.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному упровадженні завершено 13 грудня 2022 року, а обвинувальний акт скеровано до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

У той же час, у зв`язку із завершенням строків тримання під вартою, слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва 15 грудня 2022 року на підставі ч. 6 ст. 199 КПК України, строк тримання ОСОБА_5 продовжено до 12 лютого 2023 року.

Однак, 26 грудня 2022 року під час проведення підготовчого засідання обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, за клопотанням сторони захисту, скеровано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

05 січня 2023 року ухвалою Київського апеляційного суду кримінальне провадження направлено до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про його направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Станом на 06 лютого 2023 року судом остаточно не вирішено питання про визначення підсудності, не призначено підготовче судове засідання, у межах якого можливо вирішити питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який закінчується 12 лютого 2023 року.

У судовому засіданні прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просила визначити її підзахисному помірний розмір застави при сплаті якої 100 000 гривень буде перераховано на потреби ЗСУ. Крім того, у випадку звільнення з-під варти ОСОБА_5 його візьмуть на роботу.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника та додав, що має на утриманні матері 1938 року народження, яка практично сліпа, та сина 2006 року народження.

Слідча суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла такого висновку.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному упровадженні завершено 13 грудня 2022 року, а обвинувальний акт скеровано до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

26 грудня 2022 під час проведення підготовчого засідання обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, за клопотанням сторони захисту, скеровано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

05 січня 2023 року ухвалою Київського апеляційного суду кримінальне провадження направлено до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про його направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Станом на 06 лютого 2023 року судом остаточно не вирішено питання про визначення підсудності, не призначено підготовче судове засідання, у межах якого можливо вирішити питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який закінчується 12 лютого 2023 року.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, згідно із Законом № 2690-IX від 18 жовтня 2022 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.

З метою підготовки до судового розгляду суд: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про : здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні. 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Тим самим, наведене указує на те, що в силу норм ст.ст. 314, 315 КПК України, прокурор має змогу, у порядку передбаченому ч. 6 ст. 199 КПК України, звертатися до слідчого судді «до проведення підготовчого судового засідання», котре в свою чергу пов`язане щонайменше з настанням у справі обставин визначених ч. 2 ст. 315 КПК, а в цьому провадженні судом у справі дії визначені ч. 2 ст. 315 КПК не вчинялися, так як суд зупинився на етапі визначеному ч. 1 указаної статті наведеного Кодексу.

Органом досудового розслідування є Дніпровське УП ГУ НП в м. Києві, відповідно вказане клопотання подане до слідчого судді з дотриманням правил підсудності визначених ст. 199 КПК України.

Особа, стосовно якої подано клопотання, клопотання має статус обвинуваченого, так як згідно ч. 2 ст. 42 КПК обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, що і має місце в цій справі.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обвинуваченому у цьому провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах).

Відповідно, аналізуючи вказані фактори у цьому провадженні слідча суддя ураховує, що застосування (його продовження) будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Обвинувальний акт щодо обвинуваченого перебуває на розгляді в суді, а відповідно до п. 13) ч. 1 ст. 3 КПК обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведеного вище достатньо для висновку, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

У межах вказаного кримінального провадження прокурор вказав на такі існуючі ризики, як:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, будучи обізнаним із санкцією статі, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідча суддя враховує, що запобігання ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду і перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства, а тому вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення відповідальності.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_5 вплинути на свідків, слідча суддя враховує, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків та дослідження їх судом.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, слідча суддя вважає це цілком ймовірним, а також враховує ту обставину, що у Роменському районному суді Сумської області перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ст. 190 КК України. Крім того, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області 23 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0001052 від 21 травня 2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Таким чином, слідча суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи конкретні обставини вчинення даного особливо тяжкого злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність до вказаного злочину, покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, дані про його особу, майновий стан підозрюваного, його вік, міцність його соціальних зв`язків, той факт, що він зареєстрований та проживає у м. Києві, має на утриманні матір похилого віку, малолітню дитину, не одружений, офіційно не працює, раніше не судимий.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, такі обставини свідчать, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На думку слідчої судді, обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає не лише особі підозрюваного, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню його від органу досудового розслідування і суду, незаконного впливу на свідків і потерпілого та вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та дійсними, а тому вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах (904 640 грн 00 к.), враховуючи тяжкість злочину, обставини його вчинення, майновий та сімейний стан ОСОБА_5 , слідча суддя вважає, що йому слід визначити заставу у розмірі 170 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 456 280 грн 00 к. та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вище викладені обставини в сукупності слідча суддя вважає, що клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176-179, 184, 193, 194, 199, 219 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 170 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 456 280 грн 00 к. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р №UA1012089).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

не відлучатись за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, підозрюваному.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 10 год 30 хв 13 лютого 2023 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1