Справа № 991/5333/22
Провадження 1-кс/991/5352/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2.,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ТОВ «Останній Бастіон» - ОСОБА_1. на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 від 02.11.2022 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 20.10.2022.

Вказана скарга на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 08.11.2022 була передана на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 .

1.Зміст поданої скарги

У своїй скарзі ОСОБА_1 вказав, що 21.10.2022 звернувся до НАБУ із заявою від 20.10.2022 про вчинення колишнім народним депутатом України ОСОБА_3 та керівником територіального управління НАБУ ОСОБА_4 , та іншими особами, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Так, у поданій скарзі, заявник зазначає, що із 2014 року ОСОБА_4 , обіймаючи різні посади у правоохоронних органах, використовував своє службове становище для допомоги підприємствам, пов`язаним із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та їх службовим особам, уникати кримінальної відповідальності.

Зокрема, заявник стверджує, що ОСОБА_3 , будучи народним депутатом України приховував свою комерційну діяльність та оформив частки у спільних з родиною ОСОБА_4 підприємствах на своїх помічників - ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 . Як вказує заявник, через зазначені ним підприємства вказані особи здійснювали легалізацію коштів, отриманих злочинним шляхом, що підтверджується численними кримінальними провадженнями. Однак, за втручання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такі кримінальні провадження закриті.

За таких обставин, заявник вважає, що у діях вищезазначених осіб вбачають ознаки злочинів, передбачених ч.2 ст. 364 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Подана ним заява отримана працівниками НАБУ 25.10.2022. однак станом на день подання цієї скарги будь-якої відповіді від НАБУ не отримано, а тому заявник вважає, що відомості в ЄРДР не внесено, а тому заявник просить зобов`язати службових осіб НАБУ виконати вимоги, передбачені ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відомості про зазначені злочини.

2.Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 у повному обсязі підтримав доводи поданої скарги і просив її задовольнити.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду відповідної скарги.

3.Оцінка та мотиви слідчого судді

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР.

Отже, бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР наступає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п.4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п.1. ч.1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Із долученої до скарги заяви вбачається, що заявник ОСОБА_1 порушував у ній питання про необхідність внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за фактом вчинення зловживання владою та службовим становищем колишнім народним депутатом ОСОБА_3 та керівником Харківського територіального управління НАБУ - ОСОБА_4 , за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Зокрема, заявник посилається на низку подій, які на його думку, свідчать про злочинність діяльності підконтрольного зазначеним вище особам товариства ТОВ «Квант Сервіс», неодноразового уникнення кримінальної відповідальності у кримінальних провадженнях щодо вказаного товариства за сприяння ОСОБА_4 , а також вчинення легалізації коштів отриманих злочинних шляхом через підконтрольні цим особам підприємства.

Водночас, у ході аналізу поданої заяви та скарги, слідчим суддею не встановлено відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення кримінальних корупційних правопорушень, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

У поданій заяві відсутні конкретні відомі заявнику обставини вчинення зазначеними особами дій, які б містили хоча б загальні ознаки об`єктивної сторони злочинів, відповідальність за які передбачена статтями 364 (зловживання владою або службовим становищем), 209 (легалізація майна одержаного злочинним шляхом) КК України.

Так, заявник зазначає перелік подій, пов`язаних із діяльністю ТОВ «Квант-Сервіс», з яких слідчому судді неможливо встановити наявність ознак злочину, передбаченого ст. 364 КК України, зокрема щодо події злочину, розміру завданої шкоди, суб`єкта такого злочину, а також у чому саме полягало зловживання. Крім того, заявником зазначено, що діяльність вказаного товариства була неодноразово предметом низки кримінальних проваджень, що означає, що наведені у заяві обставини уже перевірялися в ході досудового розслідування. У цьому контексті, слідчий суддя зауважує, що повторне ініціювання кримінального провадження за тими самими фактами може призвести до безпідставного залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також необгрунтованого витрачання сил і засобів правоохоронних та судових органів.

Також слідчий суддя не вбачає будь-яких ознак злочину в діях ОСОБА_4 , який за твердженнями заявника, сприяв у закритті кримінальних проваджень відносно пов`язаних із ОСОБА_3 товариств, оскільки не надано жодних об`єктивних відомостей щодо пов`язаності таких осіб, здійснення досудового розслідування перелічених кримінальних проваджень вказаною особою чи під його керівництвом, або вчинення ним інших дій, які б свідчили про таке його сприяння. У той же час заявником наведено суб`єктивні твердження щодо пов`язаності зазначених осіб, на підтвердження яких долучено витяги із статтей ЗМІ. Однак, слідчий суддя вважає, що такі наведені заявником не містять будь-яких конкретних відомостей, з яких можливо встановити ознаки кримінального правопорушення.

Так само слідчому судді не надано будь-яких відомостей, які б свідчили про вчинення зазначеними особами дій щодо відмивання коштів отриманих злочинним шляхом. Так, заявник вказує, що легалізація коштів одержаних від злочину здійснювалася шляхом придбання обладнання та приміщення для фітнес-клубу. Однак, долучені до заяви матеріали та наведені у ній обставини є лише припущеннями заявника, оскільки на їх підставі неможливо встановити, що кошти за які придбано зазначене майно є незаконно одержаними, а також його набуття було спрямоване саме на приховування, маскування походження таких коштів або володіння ними, джерела його походження тощо.

Таким чином, заява містить лише суб`єктивну оцінку діяльності товариства, а також висловлює твердження щодо незаконності результатів кримінальних проваджень, при цьому не маючи до них доступу, оскільки не був їх учасниками.

Слідчий суддя вважає, що самих лише припущень заявника та незгоди з результатами таких кримінальними проваджень недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування. У даному випадку невиправданим є застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження інформації, зазначеної у поданій ОСОБА_1 заяві.

Керуючись ст.214, 303-304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні скарги заявника представника ТОВ «Останній Бастіон» - ОСОБА_1. на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

2.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

3.Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_2