Провадження №1-кп/523/326/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

24.01.2023 Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої сторони - ОСОБА_7 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаних кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003160 від 20.08.2019р., №0000546 від 17.04.2021р., за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2019р., вночі, ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де у подвір`ї побачив та визначив об`єктом свого злочинного умислу будівельні матеріали. Далі, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, перестебнувши через паркан, проник до подвір`я вищевказаного будівлі, де таємно викрав, належні релігійній організації « ІНФОРМАЦІЯ_2 » будівельні матеріали - 7 упаковок утеплювача «Техноакустик» 1200x600x50 (мінеральна будівельна вата) на загальну суму 2398,83грн. Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим, спричинивши релігійній організації « ІНФОРМАЦІЯ_2 » матеріальну шкоду на загальну суму 2398,83гривень.

Крім того, повторно, 19.08.2019р., приблизно о 05год. 00хв., ОСОБА_9 продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де у подвір`ї поб`ачив та визначив об`єктом свого злочинного умислу будівельні матеріали. Далі, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, перестебнувши через паркан, проник до подвір`я будівлі, де таємно викрав, належні релігійній організації « ІНФОРМАЦІЯ_2 » будівельні матеріали - 6 упаковок утеплювача «Техноакустик» 1200x600x50 (мінеральна будівельна вата) на загальну суму 2056,14грн. Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим, спричинивши релігійній організації « ІНФОРМАЦІЯ_2 » матеріальну шкоду на загальну суму 2056,14гривень.

Крім того, повторно, 24.08.2019р., приблизно о 03год. 40хв., ОСОБА_9 продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де у подвір`ї побачив та визначив об`єктом свого злочинного умислу будівельні матеріали. Далі, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, перестебнувши через паркан, проник до подвір`я будівлі, де таємно викрав, належні релігійній організації « ІНФОРМАЦІЯ_2 » будівельні матеріали - 10 упаковок утеплювача «Техноакустик» 1200x600x50 (мінеральна будівельна вата) на загальну суму 3426,09грн. Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим, спричинивши релігійній організації « ІНФОРМАЦІЯ_3 -баптистів «Благодать» м. Одеси» матеріальну шкоду на загальну суму 3426,09гривень.

Крім того, повторно, 11.04.2021р., приблизно о 02год. 00хв., ОСОБА_9 маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи по вул. Кап. Кузнецова в м. Одесі, неподалік від будинку №93, побачив припаркований автомобіль марки «Opel», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилось належне ОСОБА_10 майно, яке ОСОБА_9 визначив об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_9 розпочавши реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, шляхом розбиття скла задніх правих дверей вищевказаного автомобіля, проник всередину салону, де таємно чуже майно: викрав міксер - дриль, вартістю 1800грн. та будівельний рівень, вартістю 1230грн., а всього на загальну суму 3030грн. Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3030гривень.

В судовому засіданні, ОСОБА_9 повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальних актах обвинуваченнях, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальних актах, враховуючи, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за: -ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка); -ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; -ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_9 , який є особою згідно зі 89 КК України не маючої судимості, вчинив нові умисні, корисливі кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії нетяжких та відповідно тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, дітей на утриманні не маючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із батьками та де характеризується негативно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_9 , який є особою згідно зі 89 КК України не маючої судимості, вчинив нові умисні, корисливі кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії нетяжких та відповідно тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, дітей на утриманні не маючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із батьками та де характеризується негативно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_10 , який просить призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог Законодавства України і з цього приводу покладається на розсуд суду, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову представника РО «Релігійної громади церкви євангельських християн-баптистів «Благодать» м. Одеси» ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, суд приходить до наступного.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити характер та розмір витрат, зумовлених злочином, установити причинний зв`язок між діяннями та шкодою, що настала і дати у вироку належну оцінку таким обставинам, тобто встановити точний розрахунок присуджених сум для відшкодування шкоди.

Відповідно до матеріалів провадження, позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування матеріальних та моральних збитків. Разом з тим, в порушення імперативних вимог ч.5 ст.49 ЦПК України позивачем не було подано доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Таким чином, суд вважає, що позивачем були допущені істотні порушення вимог Кримінального процесуального Закону при розгляді його цивільного позову у вказаному кримінальному провадженні, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення в частині вирішення цивільного спору.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік,

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_8 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов РО «Релігійна громада церкви євангельських християн-баптистів «Благодать»» в особі представника ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальних та моральних збитків - залишити без задоволення.

Речові докази: будівельний рівень - вважати повернутим за належністю ОСОБА_10 ; 10 упаковок будівельної мінеральної вати - вважати повернутими за належністю РО «Релігійна громада церкви євангельських християн-баптистів «Благодать»» в особі представника ОСОБА_7 ; електронний носій із відеозаписом - зберігати при матеріалах судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя: ОСОБА_1