Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1538/22
Провадження №: 1-і/332/46/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м.Запоріжжяклопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

встановив:

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м.Запоріжжя із письмовим клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів закінчується 27.11.2022, в той же час ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, вплив на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення не перестали існувати.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав ризики необґрунтованими та просив обрати більш м`який запобіжний захід.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, обгрунтовуючи тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що до обвинуваченого може бути застосований більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту. За таких підстав просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, в тому числі із застосуванням електронних засобів контролю.
Адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію адвоката ОСОБА_7 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_8 , який про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши учасників судового провадження щодо доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

У провадженні Заводського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.1 ст.121 КК України, в якому щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя та судді Заводського районного суду м.Запоріжжя строк тримання під вартою ОСОБА_4 був неодноразово продовжений, останній раз, - до 27 листопада 2022 включно.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 завершується 27 листопада 2022, завершити розгляд кримінального провадження до вказаної дати неможливо.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований. Зазначене вище у сукупності, а також й наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також, обґрунтованим є ризик здійснення незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, які в судовому засіданні не допитані.

Оцінюючи можливість впливу на свідка, враховується те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого та свідків та дослідження їх судом.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчить про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.
Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, виключають можливість перешкоджання інтересам правосуддя і ухиленню від суду.

Що стосується доводів сторони захисту, то на думку суду, вони не дають підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту.

Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час суду не надано.
Враховуючи положення частини 4 статті 183 КПК України, а саме те, що злочин у даному кримінальному провадженні було вчинено із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 січня 2023 року включно.

У задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Копію ухвали направити в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання, прокурору для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1

Ухвала не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1

Помічник судді ОСОБА_9

Дата засвідчення копії 24.11.2022