Справа № 199/9383/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2023

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі адвоката ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданою скаргою в останній заявлено вимогу про:

- визнання протиправною бездіяльності слідчого ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна:

1) мобільного телефону марки «Iphone 13 Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою: НОМЕР_3 , який поміщений до спеціального пакету WAR1092063;

2) мобільного телефону «Iphone 7+», imei1: НОМЕР_4 , з сім-картою: НОМЕР_5 , який поміщений до спеціального пакету WAR1092063

3) ноутбуку марки «Apple» сірого кольору, серійний номер NDVY2JXNN9, який поміщено до спеціального пакету WAR1457234;

про зобов`язання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта ОСОБА_6 повернути речі, вилучені під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 19.12.2022 року у справах: №199/9383/22 (провадження №1- кс/199/1436/22) та у справі №199/9383/22 (провадження №1-кс/199/1438/22), а саме:

1) мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою: НОМЕР_3 , який поміщений до спеціального пакету WAR1092063;

2) мобільний телефон «Iphone 7+», imei1: НОМЕР_4 , з сім-картою: НОМЕР_5 , який поміщений до спеціального пакету WAR1092063

3) ноутбук марки «Apple» сірого кольору, серійний номер NDVY2JXNN9, який поміщений до спеціального пакету WAR1457234.

В обґрунтування поданої скарги адвокат посилається на те, що діями слідчого порушується право власності власника майна, на яке не було накладено арешт постановою слідчого судді, та яке підлягає поверненню.

Адвокат підтримав скаргу.

Слідчий за судовим викликом не прибув.

В окремо наданій заяві слідчий зазначив, що заперечує проти задоволення скарги повністю, для вилучення речей та їх зберігання були законні підстави - ухвала слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про проведення обшуку.

Відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Розглянув скаргу, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 26 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

При зверненні до слідчого судді із вказаною скаргою адвокат посилається на те, що зазначене у скарзі майно було вилучене під час обшуку, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2022 р., втім, ухвала слідчого судді про дозвіл на обушку житла в частині вилученого майна не містить чіткого переліку майна із наведенням їх родових ознак та ідентифікаторів, а наводяться лише загальні назви предметів: «засобів мобільного зв`язку, комп`ютерної техніки, що має доступ до мережі інтернет, засобів фото- відео- фіксації, на яких можуть бути зафіксовані обставини вчинення кримінального правопорушення, одягу та взуття, в які був одягнутий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в момент вчинення кримінального правопорушення тощо».

На переконання адвоката, вилучені предмети на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою: НОМЕР_3 , який поміщений до спеціального пакету WAR1092063; мобільний телефон «Iphone 7+», imei1: НОМЕР_4 , з сім-картою: НОМЕР_5 , який поміщений до спеціального пакету WAR1092063; ноутбук марки «Apple» сірого кольору, серійний номер NDVY2JXNN9, який поміщений до спеціального пакету WAR1457234, не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, відтак, вважаються тимчасово вилученим майном. В даному випадку зазначене в ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна на наступний день після вилучення подано не було, при цьому, слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.

Як встановлено слідчим суддею на підставі відповідної ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 19.12.2022 р. (справа №199/9383/22 (1-кс/199/1439/22) за клопотанням слідчого ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000785 дозволений обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_8 , з метою відшукування засобів мобільного зв`язку, комп`ютерної техніки, що має доступ до мережі інтернет, якими користується або може користуватися ОСОБА_3 , засобів фото- відео- фіксації, на яких можуть бути зафіксовані обставини вчинення кримінального правопорушення, одягу та взуття, в які був одягнутий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в момент вчинення кримінального правопорушення тощо.

Слідчим суддею на підставі протоколу обшуку від 22.12.2022 р. встановлено, що за вказаною в зазначеній вище ухвалі адресою 22.12.2022 р. був проведений обшук, у протоколі наявні відомості про виявлення та вилучення наступного майна:

-мобільного телефону марки «Iphone 13 Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою: НОМЕР_3 , який поміщений до спеціального пакету WAR1092063;

-мобільного телефону «Iphone 7+», imei1: НОМЕР_4 , з сім-картою: НОМЕР_5 , який поміщений до спеціального пакету WAR1092063;

-ноутбуку марки «Apple» сірого кольору, серійний номер NDVY2JXNN9, який поміщено до спеціального пакету WAR1457234.

Слідчий не звертався із клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно. Натомість, відмовив 06.01.2023 р. в повернення вилученого 22.12.2022 р. майна на заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 від 26.12.2022 р. Відмовляючи, слідчий, серед іншого, зазначив, що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та потребує проведення слідчих дій для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Вилучене майно входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалах про дозвіл на проведення обшуків тощо.

Слідчий суддя погоджується із слушністю доводів скарги.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном.

Підстави тимчасового вилучення майна визначені ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

У частині 2 ст. 167 КПК України визначені ознаки тимчасово вилученого майна.

Відповідно до цієї правової норми тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (п. 1 ч. 2 ст. 167).

При цьому обшук згідно зі ст. 234 КПК проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також установлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відтак, вилучене в результаті обушку майно містить ознаки тимчасово вилученого майна.

Порядок тимчасового вилучення майна встановлений ст. 168 КПК України.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику (ч. 4 ст. 168 КПК України).

Разом з тим, за ст. 169 КПК України (ч. 1) тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Частиною п`ятою статті 171 та частиною шостою статті 173 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, та ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Частиною першою ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Визнання постановою слідчого майна, яке є тимчасово вилученим, речовими доказами у кримінальному провадженні, зважаючи на наведену вище норму ч. 1 ст. 100 КПК України, не звільняє сторону обвинувачення від обов`язку звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна з метою збереження речових доказів.

Відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 171 КПК України в разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Зазначений випадок як підстава припинення тимчасового вилучення майна і його повернення особі, в якої воно було вилучено, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.

Слідчим суддею на підставі протоколу обшуку від 22.12.2022 р. встановлено, що останній містить інформацію щодо ідентифікаційних ознак двох мобільних терміналів зв`язку та ноутбуку, а також про відшукання та вилучення двох сім карток: НОМЕР_3 та НОМЕР_5 .

IMEI це унікальний для кожного мобільного телефону п`ятнадцятизначний код. Він записується в пам`ять пристрою заводом-виробником для ідентифікації телефону в мережах GSM та UMTS і включає інформацію щодо походження телефону, його моделі та порядкового номера.

Аналогічне стосується й комп`ютерної техніки (в цьому кримінальному провадженні ноутбуку).

Ухвала слідчого судді від 19.12.2022 р. не містить ідентифікаційних ознак майна, на відшукання якого наданий дозвіл.

Окрім цього, відомостей про підстави для тимчасового вилучення сім-карток під час обшуку у протоколі обшуку від 22.12.2022 р. не наведено та за результатами розгляду скарги не встановлено. Відтак, вказане майно (сім картки) є майном, на відшукання якого не було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді від 19.12.2022 р. про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи.

Зважаючи на відсутність у протоколі обшуку від 22.12.2022 р. інформації, яка б вказувала на те, що вилучені речі містять ті відомості, які прямо зазначені в ухвалі від 19.12.2022 р. про дозвіл на обшук житла ОСОБА_3 , вказані мобільні пристрої з сім - картками та ноутбук вважаються такими, що набули статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. При цьому, вилучені речі та документи які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилученні законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Також на підставі відповіді слідчого від 06.01.2023 р. було встановлено, що слідчий вважає, що вилучені мобільні пристрої з сім картами та ноутбук є речовими доказами.

За ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

За результатами аналізу ч. 2 ст. 168 КПК України слід дійти до висновку, що не в залежності від зазначення в ухвалі слідчого судді про електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку, такі речі є тимчасово вилученим майном.

Відповідне клопотання про накладення арешту на них мало бути подано слідчому судді у строк, встановлений абзацом другим ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчому судді станом на 17.02.2023 р. не було надано доказів про арешт вилученого 22.12.2022 р. під час обшуків майна, вказане майно не повернуто його володільцю.

Таким чином, на речі, зазначені у скарзі, не було прямого дозволу на відшукання в ухвалі слідчого судді про обшук і не був накладений арешт відповідним судовим рішенням.

Факт проведення обшуку, кількість вилученого майна, його найменування та ін. встановлено на підставі належних, допустимих та достовірних доказів (ст.ст. 84-86 КПК України).

Незаконне утримання вилученого майна неправомірно обтяжує право власності ОСОБА_3 .

Оскільки на вилучене в результаті обушку 22.12.2022 р. майно не було прямого дозволу на відшукання в ухвалі слідчого судді від 19.12.2022 р., і не був накладений арешт, вказане майно не повернуто власникові, з боку слідчого вбачається допущення бездіяльності, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, і тому наявні підстави для задоволення скарги щодо його повернення.

Керуючись ст. 26, ч. 1 ст. 110, п. 1 ч. 1 ст. 303, ст.ст. 306-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , за його відсутності іншого слідчого, визначеного у відповідній постанові про визначення слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, негайно повернуто ОСОБА_3 наступне майно:

-мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою: НОМЕР_3 , який поміщений до спеціального пакету WAR1092063;

- мобільний телефон «Iphone 7+», imei1: НОМЕР_4 , з сім-картою: НОМЕР_5 , який поміщений до спеціального пакету WAR1092063

- ноутбук марки «Apple» сірого кольору, серійний номер NDVY2JXNN9, який поміщений до спеціального пакету WAR1457234.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1