Справа № 274/1514/23
Провадження №1-в/0274/213/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

представника ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відеоконференції з ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" провадження за поданням начальника ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, до засудження займався підприємницькою діяльністю, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.11.2004 року за ст. 185 ч. 3, 187 ч. 3, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, -

в с т а н о в и в :

10.03.2023 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання начальника ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_5 на підставі п. "б" ст. 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", оскільки засуджений зарекомендував себе як порушник встановленого режиму відбування покарання, не бажає ставати на шлях виправлення, залишається небезпечним для суспільства.

Представник адміністрації виправної колонії в судовому засіданні підтримав подання з підстав, викладених в ньому. Додатково пояснив, що ОСОБА_5 за час відбування має 62 непогашених стягнення, не виявляв бажання працювати або виконувати суспільно-корисну працю в умовах колонії.

Засуджений заперечив проти встановлення адміністративного нагляду. Не згоден з порушеннями, які йому інкримінуються адміністрацією виправної колонії та не погоджується з характеристикою. Заявив про упереджене ставлення до нього з боку представників адміністрації виправної колонії. Додатково вказав, що він мав намір працевлаштуватися у виправній колонії та навчатися, але адміністрація виправної колонії відмовила йому у цьому.

Захисник заперечив проти подання адміністрації виправної колонії, вважає, що засуджений мав намір працевлаштуватися в виправній колонії, але не був залучений адміністрацією до робіт. Також заявила про упереджене ставлення представників виправної колонії до ОСОБА_5 . У випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність встановлення адміністративного нагляду, просила пом`якшити обмеження, визначені установою виконання покарань.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 09.06.2015 року Бердичівським міськрайонним суді Житомирської області за ст. 187 ч.3 КК України до 10 років позбавлення волі конфіскацією майна. Вирок суду набрав законної сили 22.09.2015.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 23.05.2016 р. зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.07.2014 р. по 22.09.2015 р. згідно Закону України № 838 - VIII.

Початок строку: 09.06.2015 року; кінець строку: 14.04.2023року.

Відповідно до подання та долучених до нього матеріалів, засуджений ОСОБА_5 за останньою судимістю в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.07.2014року. Під час утримання в державній установі «Житомирська УВП (№ 8)» характеризувався негативно, мав стягнення. Заохочень не мав. До суспільно - корисної праці не залучався.

З 15.10.2015 року відбуває покарання в державній установі «Бердичівська виправна колонія (№70)». Згідно вироку суду провину в скоєному злочині не визнає. Допускає порушення вимог режиму тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності 59 разів, з них 17 разів був поміщений до карцеру та один раз переводився до одиночної камери. Заохочень не має. Стосунки підтримує з засудженими негативні спрямованості. Намагається підтримувати злочинні звичаї та традиції в місцях позбавлення волі. На виробництві колонії не працевлаштований, бажання працювати і приймати участь у суспільно корисній праці не виявляє. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у і виконанні. У взаємовідносинах з персоналом неоднозначний, під час спілкувань схильний до нетактовної поведінки, проявів ворожості та невиконання їх законних вимог. Свідомо не утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, зовні та в побуті намагається бути охайним, але не постійно. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Умисно уникає робіт із самообслуговування, не бачить необхідності самостійному їх виконанні. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними Під час відбування покарання перебуває на профілактичному обліку, як «схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установи», як «схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин», а також як «злісний порушник установленого порядку відбування покарання».

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 засуджений до позбавлення волі за вчинення особливо тяжких злочинів, під час відбування покарання мав більше 62 стягнень, більше 40 з яких не погашені, не мав жодного заохочення, перебуває на обліку як злісний порушник порядку відбування покарання та інших обліках, а тому його поведінка свідчить, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечними для суспільства, а відтак з метою запобігання вчиненню нових злочинів і здійснення виховного впливу щодо засудженого необхідно встановити адміністративний нагляд із застосуванням обмежень, які слугуватимуть профілактичними заходами спостереження і контролю за його поведінкою після звільнення.

Разом з тим, суд вважає, що в ході судового розгляду не було доведено необхідність встановлення обмеження у виді заборони відвідування ресторанів, кафе, барів, відділів магазинів, в яких торгують спиртними напоями з метою їх придбання, оскільки не наведено даних про вчинення засудженим злочинів саме під дією алкогольних напоїв. Також суд вважає недоцільним

вставлення такого обмеження, як заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста), оскільки встановлення такого обмеження суттєво обмежить засудженому можливість заробляти кошти на життя, що в свою чергу порушить його права, гарантовані Конституцією України.

Керуючись статтями 3 п. "б", 5, 10 Закону України "Про встановлення адміністративного нагляду особам, звільненим з місць позбавлення волі", статтями 9 ч. 6, 372, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити частково.

Встановити щодо ОСОБА_5 адміністративний нагляд строком на один рік, застосувавши до нього обмеження у виді:

- заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання з 24 години до 06 години наступного дня;

- реєстрації в поліції 2 рази на місяць.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1