Справа № 1-3/11/0307
Провадження № 1-в/931/4/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Локачі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 1-3/11/0307,

в с т а н о в и в :

До Локачинського районного суду Волинської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, яке їй належить, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер: :01:001:1186, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у кримінальному провадженні № 1-3/11/0307.

В своєму клопотанні заявниця зазначає, що нею було придбано вказану земельну ділянку за результатами торгів Першої української міжрегіональної товарної біржі. Однак, згідно інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон вiдчуження об`єктів нерухомого майна їй стало відомо, що на пiдставi постанови слідчого в ОВС СВ УБОЗ УМВС України у Волинській області підполковника мiлiцii ОСОБА_4 від 21 квітня 2010 року, накладено арешт на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_5 , а саме на земельну ділянку кадастровий номер: :01:001:1186. Зазначає, що оскільки майно ОСОБА_5 на момент накладення арешту і розгляду кримінального провадження судом перебувало в іпотеці, суд одночасно з ухваленням судового рішення повинен був зняти арешт з цього майна. Однак, у вироці Локачинського районного суду Волинської області від 22 грудня 2011 року не зазначено, що цей об`єкт обтяжений іпотекою і на нього не може бути звернено стягнення в рахунок забезпечення цивільних позовів та конфіскації майна. Вважає, що оскільки ОСОБА_5 більше не являється власником обтяжуваного майна, ним не володіє, як наслідок майно не підлягає спецiальнiй конфіскації, з нього не можна вiдшкодовувати шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вказує, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України 2012, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним. Оскільки кримінальне провадження закрито, вирок суду у частині конфіскації майна в дохід держави залишено без змін, враховуючи, що вказане нерухоме майно придбане нею на аукціоні, необхідність у запобіганні подальшого відчуження цього майна відпала. Однак, питання про зняття арешту вирішено не було, що позбавляє можливості реалізувати права власника.

Просить зняти арешт, який накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно КС35-016-09, виданої 21.04.2010 слідчим в ОВС СВ УБОЗ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 , із земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:1186, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будiвель і споруд (присадибна ділянка), яка належала ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

В судові засідання 07.03.2023 та 20.03.2023 ОСОБА_3 не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання, що стверджується телефонограмами (т. 142 а.с. 24, 30). Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від неї не надходило.

Прокурор 20.03.2023 в судове засідання не з`явився також, подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення клопотання не заперечує, просить долучити до матеріалів справи Інформацію з ДРРПнНМ № 326214652 від 20.03.2023 року (т. 142 а.с. 31-35).

На підставі ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали кримінальної справи № 1-3/11/0307, клопотання та додані до нього документи, суд дійшов висновку, що заява про скасування арешту майна підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до п.9 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ця правова норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Отже, у визначенні порядку звільнення майна з-під арешту потрібно керуватися правилами КПК України 1960 року.

Порядок щодо скасування арешту на майно було передбачено таким чином - на підставі постанови слідчого в порядку частини шостої 126 КПК України 1960 року, або судом під час попереднього судового засідання в порядку статті 253 КПК України 1960 року, під час ухвалення вироку в порядку статті 324 КПК України 1960 року, або судом в порядку виконання вироку в порядку статей 409, 411 КПК України 1960 року.

Згідно зі статтею 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б це майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Згідно із п. 8 ст. 324 КПК України (1960 року) при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України 1960 року, суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема щодо виконання вироку у частині цивільного позову чи конфіскації майна.

Відповідно до частини першої статті 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Тобто, зняття арешту має здійснювати суд, який постановив вирок по цій справі.

З огляду на вказане вище у сукупності, питання про скасування арешту, який був накладений за правилами кримінального судочинства 1960 року, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, оскільки арешт було накладено на майно під час досудового слідства у кримінальній справі, за результатами розгляду якої було ухвалено вирок.

Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 грудня 2021 року (справа 272/469/21) та від 30 липня 2021 року у справі № 185/9002/20, провадження № 61-9289св21.

Судом встановлено, що постановою слідчого в ОВС СВ УБОЗ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 від 21.04.2010 накладено арешт на майно, зокрема, земельну ділянку, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 згідно Державного акту серії ЯД №287694, реєстраційний номер 53 від 30.03.2009 року загальною площею 0,2082 га за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Липини, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (т. 108, а.с. 317-320). Право власності ОСОБА_5 підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 27187092 від 19.05.2010 року (т.121 а.с. 143).

Вироком Локачинського районного суду від 22 грудня 2011 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.3 ст.191; ч.3 та ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.202; ч.2 ст.358; ч.3 та ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст.358; ч.3 та ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364; ч.3 та ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України та призначено їй покарання за ч.4 ст.190, ч.3 ст.191, ч.3 та ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст. 202, ч.2 ст.358, ч.3 та ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 та ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 та ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженої та з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підприємницькою діяльністю по наданню фінансових послуг та посад, пов`язаних з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 3 (три) роки; ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.202; ч.2 ст.28, ч.2 ст.364; ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України та призначено їй покарання за ч.2 ст.28, ч.2 ст. 202, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.28; ч.2 ст.366 КК України, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підприємницькою діяльністю по наданню фінансових послуг на строк три роки та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в ці органи; ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.202; ч. 2 ст.358; ч.2 ст.28, ч.3 ст.358; ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364; ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України та призначено їй покарання за ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.202, ч.2 ст.358, ч.2 ст.28; ч.3 ст.358, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підприємницькою діяльністю по наданню фінансових послуг на строк три роки та на підставі ст.ст. 75, 76 КК звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в ці органи. Також, вироком вирішено питання, щодо майна, на яке накладено арешти, зокрема, на земельну ділянку (державний акт ЯД 287694), розташовану за адресою Луцький район, с. Липини, належної на праві власності ОСОБА_5 - звернути стягнення в рахунок забезпечення цивільних позовів та конфіскації майна (т. 139, а.с. 42-63).

Постановою Локачинського районного суду Волинської області від 27.12.2011 виправлено дату вироку з 22 грудня 2012 року на 22 грудня 2011 року.

Вирок набрав законної сили 01.02.2012.

Оскільки у цій справі арешт на майно ОСОБА_5 (особа, яка несе за законом матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого чи підозрюваного) накладений у кримінальній справі, що розглядалася за правилами КПК у редакції 1960 року, і у справі ухвалено вирок, то суд дійшов висновку, що питання зняття арешту з майна має бути вирішене в порядку кримінального судочинства.

27 лютого 2023 року від ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про зняття арешту з майна у кримінальному провадженні № 1-3/11/0307, який накладено за правилами КПК 1960 року, при цьому, заявник не є учасником кримінальної справи, не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно копії Договору купівлі-продажу земельної ділянки, що продана на аукціоні від 27 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 1582 ПАТ «Банк Форум» продав (передав у власність), а ОСОБА_3 купила (прийняла у власність) земельну ділянку за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Липини, кадастровий номер: :01:001:1186, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Пунктом 1.2 цього Договору передбачено, що земельна ділянка належить продавцю на праві власності на підставі свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_10 від 24.06.2014 №1550 (т. 142, а.с. 7-12).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, кадастровий номер: :01:001:1186, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Липини, що підтверджується копією долученої Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.02.2023 року. Також, із даної довідки вбачається, що за земельною ділянкою, кадастровий номер: :01:001:1186, площею 0,2082 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_10 зареєстровано обтяження № 6112622, на підставі постанови про накладення арешту на майно, виданої 21.04.2010 року слідчим в ОВС СВ УБОЗ УМВС України у Волинській області підполковником міліції ОСОБА_4 , опис предмета обтяження: земельна ділянка, Волинська обл., Луцький р-н, с. Липини, державний акт ЯД №287694, реєстраційний номер 53 від 30.03.2009 р., заг. пл. 0,2082 га (т.142, а.с.18-20).

Крім того, із долученої прокурором інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 326214652 від 20.03.2023 року вбачається, що 24.06.2014 року за № 6112328 приватним нотаріусом ОСОБА_10 . Луцького районного нотаріального округу Волинської області зареєстровано відомості про речове право: право власності, згідно свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в провадженні у справах про банкрутство, серія та номер: 1550, виданого 24.06.2014 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_10 , за власником - Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ», (т.142, а.с 32-35) .

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні розгляд справи закінчився ухваленням вироку (який набрав законної сили), яким у відповідності до вимог п. 8 ч.1 ст. 324 КПК України 1960 року, майно, на яке накладено арешт постановою слідчого в ОВС СВ УБОЗ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 від 21.04.2010, звернуто стягнення в рахунок забезпечення цивільних позовів та конфіскації майна, з метою захисту прав ОСОБА_3 , як власника земельної ділянки, яку вона придбала на аукціоні, арешт майна, накладений постановою слідчого від 21.04.2010 необхідно скасувати.

Керуючись ст. 125-126, 409, 411 КПК України (1960 року), п. 9 Перехідних положень КПК України (2012 року), -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - задовольнити.

Арешт, накладений постановою слідчого в ОВС СВ УБОЗ УМВС України у Волинській області підполковника міліції ОСОБА_4 від 24 квітня 2010 року на земельну ділянку, площею 0,2082 га, кадастровий номер: :01:001:1186, за адресою:Волинська область, Луцький район, с. Липини, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_3 на праві власності, скасувати.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Локачинський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1