ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6311/22 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/504/23 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: продовження строку тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 03 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0003123 від 07 10 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 07 травня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вищевказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що рішення щодо продовження застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було прийнято судом першої інстанції з порушенням вимог КПК України, а саме: невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження; не доведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України; не враховано особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та його вік, не розглянуто питання щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Зазначає, що існують об`єктивні сумніви в добровільності здійснення ОСОБА_7 ролі ведучого у публічних заходах, які зазначаються стороною обвинувачення у підозрі.

У зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підзахисного.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Захисник адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав доводи поданої апеляційної скарги адвокатом ОСОБА_9 , вважав, що вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Просив ухвалу слідчого судді першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Підозрюваний підтримав у повному обсязі апеляційну скаргу захисника, просив задовольнити вимоги у повному обсязі.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважала ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому просила залишити без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, думку підозрюваного, думку прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчого СВ УСБ України в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0003123 від 07 10 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України.

07 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України, тобто у вчиненні дій, спрямованих на організацію та проведення заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з окупаційною адміністрацією держави-агресора, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації.

28 березня 2023 року до районного суду надійшло клопотання слідчого СВ УСБ України в Харківській області, погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003123 від 07 10 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався наявність обґрунтованої підозри, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, хоча раніше не судимий, одружений, працює директором КЗ «Будинок культури Вовчанської міської ради», проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, пов`язаного з колабораційною діяльністю, вчиненого в умовах воєнного стану, а також враховуючи, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя правильно дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 03 2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003123 від 07 10 2022, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України до 6 (шести) місяців, тобто до 07 травня 2023 року включно.

Враховуючи вищевикладене, прокурор вважав, що необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України, оскільки вона підтверджена наданими до клопотання доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від вищезазначених свідків; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом огляду відеозапису, на якому відображено здійснення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, як зазначено в статті 183 КПК України, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України та існування ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Апеляційні доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, а також ризики, на які посилається прокурор, що не втратили свого процесуального значення та на думку колегії суддів є повністю обґрунтованими.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Фактичні обставини справи свідчать про зухвалу поведінку підозрюваного, оскільки він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, пов`язаного з колабораційною діяльністю, вчиненого в умовах воєнного стану , у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, життя та здоров`я населення, яке, відповідно до статті 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, що існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, доведеність яких об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Апеляційні доводи стосовно недоведеності можливості переховуватись від органів слідства та суду; чинити вплив на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів та вчинення інших кримінальних правопорушень не може усувати вірогідності їх настання, запобігти чому в даному випадку, може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він буде не достатнім для запобігання ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст. ст. 176-206, ст. ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 03 2023 року про продовження щодо підозрюваного за ч.6 ст.111-1 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 07 05 2023 року, включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3