Справа № 369/3361/23
Провадження №1-кс/369/755/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 13.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 13.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що сектором дізнання відділення поліції №2 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000007 від 13.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Фастівською окружною прокуратурою Київської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території Чабанівської селищної ради Фастівського р-ну Київської області по вул. Покровська, 9-Г невстановлена особа самовільно зайняла земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0135, площею 0,10 га, яка належить до земель комунальної власності Чабанівської селищної ради, чим завдано значної шкоди її законному власнику.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 11.08.2008 між Чабанівською селищною радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1 га на термін 5 років. У подальшому зазначений договір закінчився.

Указана земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0135 розташована по АДРЕСА_1 .

Поряд з цим, 14.06.2013 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, будинок охорони, загальною площею 14,2 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Указане нежитлове приміщення розташоване на земельній ділянці площею 0, 1 га, кадастровий номер :01:002:0135.

Однак, між Чабанівською селищною радою та ОСОБА_5 жодних договорів оренди указаної земельної ділянки не укладалось.

Проте, з моменту придбання ОСОБА_5 указаного нерухомого приміщення, тобто з 14.06.2013, ОСОБА_5 використовує земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0135, без відповідних дозвільних документів, як автостоянку.

Чабанівською селищною радою до ОСОБА_5 неодноразово скеровувались приписи про порушення благоустрою з вимогою звільнити указану земельну ділянку, які останньою ігноруються.

Крім цього, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0135 визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Отже, на підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речового доказу, яким є земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0135, що розташована по АДРЕСА_1 , прокурор просив накласти арешт на зазначену земельну ділянку.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказану земельну ділянку необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером

:01:002:0135, що розташована по АДРЕСА_1 та на праві комунальної власності належить Чабанівській селищній раді Фастівського району Київської області, шляхом заборони здійснення дій щодо права на відчуження, використання, розпорядження земельною ділянкою.

В частині накладення арешту на земельну ділянку з забороною здійснення господарської діяльності, будівельних та інших робіт (в тому числі її використання, як автопарковки), слідчий суддя відмовляє, оскільки прокурором в своєму клопотанні не доведено необхідність в їх застосуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 13.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0135, що розташована по АДРЕСА_1 та на праві комунальної власності належить Чабанівській селищній раді Фастівського району Київської області із забороною відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

В інший частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1