Справа № 457/92/23
провадження №1-кп/457/36/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м.Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000003 від 02 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, вдівця, не військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 23 грудня 2022 року, приблизно о 07 год. 00 хв., ОСОБА_3 , проходячи повз житловий будинок АДРЕСА_2 , на землі знайшов платіжну карточку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 з безконтактною технологією проведення платежів, що випадково була втрачена ОСОБА_5 , яку вирішив незаконно привласнити діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння офіційним документом, скориставшись тим, що власник платіжної карточки ОСОБА_5 втратив її та місцезнаходження вказаної йому невідоме, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає з інших сторонніх осіб, підняв із землі поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , користувачем якої являється ОСОБА_5 , поклав в кишеню власного верхнього одягу та пішов з нею в магазин «Бельведер», що розташований за адресою: м. Трускавець, вул. Уляни Кравченко, 5 Львівської області, тим самим умисно, таємно, шляхом вільного доступу привласнив її та в подальшому використав вказаний офіційний документ для зняття з належного потерпілому ОСОБА_5 банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Окрім цього 23 грудня 2022 року, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Бельведер», який розташований за адресою: вул. Уляни Кравченко, 5 м. Трускавець, Львівської області, маючи при собі незаконно привласнену платіжну карточку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , користувачем якої являється ОСОБА_5 , вирішив таємно викрасти грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ОСОБА_5 в АТ КБ «Приватбанк», шляхом її застосування при безготівковому розрахунку за купівлю товарів у різних торгівельних установах. В цей же день, приблизно о 09 год. 08 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Бельведер» за адресою: вул. Уляни Кравченко, 5 м. Трускавець Львівської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику і бажаючи її настання, діючи з прямим умислом та корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, придбав алкогольні напої, сигарети та продукти харчування на загальну суму 320 гривень, з які розрахувався використовуючи безконтактний доступ платіжної карточки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 для оплати товарів. Продовжуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , керуючись єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами, 23 грудня 2022 року, приблизно о 09 год. 25 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику і бажаючи її настання, діючи з прямим умислом та корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи біля приміщення магазину «Півниця», що розташований за адресою: вул. Шашкевича, 16 м. Трускавець, Львівської області, платіжну карточку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що видана банківською установою ОСОБА_5 , умисно передав своєму знайомому ОСОБА_6 , при цьому повідомивши йому неправдиву інформацію щодо належності вказаної карточки безпосередньо йому, попросив його піти до вказаного магазину та купити алкогольні напої, сигарети і продукти харчування, а за їх придбання розрахуватися за допомогою переданої платіжної карточки. У подальшому, ОСОБА_6 , будучи переконаний в тому, що платіжна карточка та грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку, належать ОСОБА_3 , зайшов в приміщення магазину «Півниця», в цей же день, приблизно о 09 год. 33 хв., використовуючи безконтактний доступ платіжної карточки для оплати товарів, придбав алкогольні напої, сигарети і продукти харчування на загальну суму 628 гривень, а за їх придбання розрахуватися за допомогою переданої йому платіжної карточки. Таким чином, в період часу з 09 год. 00 хв. по 09 год. 33 хв. 23 грудня 2022 року ОСОБА_3 умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 948 гривень, привласнив їх та розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, зокрема суду пояснив, що він 23 грудня 2022 року побачив чужу банківську картку, привласнив її для того щоб купити продукти харчування та алкогольні напої. Після цього передав своєму знайомому банківську картку, видавши за свою, та попросив його купити продукти харчування та сигарети. Крадіжку вчинив під впливом складних життєвих обставин. Шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодував у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, проте подав заяву до суду у якій просить розглядати справу без його участі, не заперечував щодо проведення судового розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, з приводу міри покарання поклався на думку суду. Також у своїй заяві зазначив, що завдана йому майнова шкода відшкодована в повному обсязі, будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого він не має.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини справи, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога. Також суд враховує матеріали досудової доповіді, відповідно до якої виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкцій статтей, за якими він притягується до кримінальної відповідальності з врахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без реального відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень. Таким чином, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1(один) рік.

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік шість місяців, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 05 січня 2023 року на банківську картку «ПриватБанку» «Gold universal» з № НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази:

- диск марки «Arita» із записаним відеозаписом за період з 09:00 год. до 10:00 год. за 23.12.2022 року, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- чеки «ПриватБанку» про оплату товарів за 23.12.2022 року, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 6А», який було передано на зберігання потерпілому- повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- пластикову банківську картку «ПриватБанку» «Gold universal» з номером НОМЕР_1 , яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1