Справа № 296/393/23
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої вирішується питання про відібрання зразків, - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання слідчого Слідчого управління ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у свідка ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:

До Корольовського районного суду м. Житомира 16.01.2023 звернувся слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 із вказаним клопотанням, в якому просить надати дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків - зразків букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для порівняльного дослідження, при проведенні судових експертиз.

Встановлено, що слідчим управління ГУ НП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000121, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 28.02.2022 невстановлені особи, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , насильницьким шляхом викрали людину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є настоятелем храму Ікони Божої Матері «Живописне джерело».

На даний час місцезнаходження ОСОБА_6 не відоме.

19.03.2022 за даним фактом внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0000121 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України.

Допитаний в якості свідка по кримінальному провадженні ОСОБА_7 , пояснив, що 28.02.2022 невстановлені особи, поблизу господарства в АДРЕСА_1 , силоміць помістили ОСОБА_6 з пакетом на голові у автомобіль «Форд Транзит» білого кольору.

У ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у відібранні біологічних зразків - букального епітелію у свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.12.2022 прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 винесено постанову про відібрання біологічних зразків у свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.01.2023 ОСОБА_5 ознайомлено з постановою прокурора про відібрання біологічних зразків, однак вона відмовилася від надання біологічних зразків, що було зазначено на постанові про відібрання біологічних зразків.

Враховуючи, що для з`ясування питання про причетність вказаної особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення потрібно провести дослідження зразків його букального епітелію зі слідами, вилученими під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки слідчим не надано доказів про хід та результати виконання постанови про відібрання біологічних зразків. Під час допиту, ОСОБА_5 вказала, що викраденого чоловіка не знає, та за місцем проживання останнього ніколи не була. Також вказала, що постанова прокурора про відібрання зразків є незаконною.

Особа, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 підтримала думку захисника.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, враховує наступне.

За положеннями ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

В свою чергу ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Так, згідно ч.3 ст.245 КПК України, зазначено, що відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст.241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому ст.160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, при цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно із ч.1, 2 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Положеннями ч.6 ст.163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи викладене, слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, врахувати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які мають бути надані ініціатором клопотання.

В клопотанні слідчий зазначає про необхідність відібрання біологічних зразків у ОСОБА_5 , яка може бути причетна до кримінального провадження №0000121, за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України.

Натомість, в матеріалах клопотання відсутні докази обгрунтованості підстав вважати, що ОСОБА_5 може бутипричетна до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та У проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

У правових висновках ЄСПЛ у справах «Яллог проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.1993 року), «Джей.Бі. проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року) зазначалось про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі.

Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції та в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України.

У той же час, біологічні зразки в особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

На підставі викладеного, враховуючи надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що правові підстави для задоволення клопотання слідчого відсутні.

Керуючись ст.160-166, 245, 372, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого Слідчого управління ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у свідка ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1