У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , внесеному в кримінальному провадженні №0000013 від 20.01.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Терпилівка Підволочиського району Тернопільської області, місце проживання - АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не депутата, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2023 року слідчий СВ відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області в кримінальному провадженні №0000013 від 20.01.2023 звернувся до слідчого судді Підволочиського районного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

Клопотання погоджено прокурором.

Клопотання мотивоване тим, що 20 січня 2023 року, близько 11:20 годин, у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , власником якого являється фізична особа-підприємець ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення товарів з прилавку вказаного магазину, тобто на крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 20 січня 2023 року близько 11:25 год., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, викрав з прилавку магазину новий товар, продаж, якого здійснювався, а саме: чоловічу туалетну води «La Rive» CASH у флаконі об`ємом 100 мл. вартістю 337,82 грн., які заховав у внутрішню кишеню своєї куртки, після чого з викраденим майном намагався втекти з місця скоєння кримінального правопорушення, однак до кінця свого злочинного наміру не довів, з причин, які не залежали від його волі, оскільки біля вхідних дверей був зупинений працівниками вказаного магазину.

В результаті умисних, злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 337,82 гривень.

Крім цього, встановлено, що 28 січня 2023 року, близько 17:55 годин, у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні магазину «Єва 1671» ТОВ «РУШ», що в смт.Підволочиськ по вул.Д.Галицького 62 Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення товарів з прилавку вказаного магазину, тобто на крадіжку, вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 28 січня 2023 року близько 18:00 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Єва 1671» ТОВ «РУШ», що в смт.Підволочиськ по вул.Д.Галицького, 62, Тернопільського району Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав з прилавку магазину новий товар, продаж, якого здійснювався, а саме: упаковку змінних картриджів для гоління торговельної марки «Gillette Fusion 5 ProGlide» вартістю 897,30 грн. та упаковку змінних картриджів для гоління торговельної марки «Gillette Fusion 5» вартістю 782,10 грн. які заховав у кишеню своєї куртки, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік, маючи при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті умисних, злочинних дій ОСОБА_5 ТОВ «РУШ» завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1679,40 гривень.

24.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України

Таким чином, ОСОБА_5 вчиненням умисних дій, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Підозра обґрунтована такими доказами: протоколами заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; протоколом огляду відеозапису від 24.03.2023; протоколами допиту свідків; висновками товарознавчих експертиз.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину у скоєну визнав в повному обсязі.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, про що свідчить тяжкість інкримінованого злочину та обізнаність про можливу реальну міру покарання за злочин, в якому він підозрюється, вчинити нові кримінальні правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків та потерпілого по справі задля його виправдання.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження та запобігання вказаним ризикам, а також за наявності достатніх підстав того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти приведеним ризикам, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши слідчого та думку прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного, який заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати більш м`який запобіжний захід, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000013 від 20.01.2023, внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ризики передбачені п. 5 ч.1 ст.177 КПК України є недоведеними.

Так, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів («Буров проти України» п. 51).

Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності ( «Becciev v.Moldova» п. 58).

Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень («Суомінен проти Фінляндії» п. 36).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Співставляючи доводи клопотання сторони обвинувачення з наданими доказами на предмет наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з висновком про його існування.

Ризик переховування від правосуддя оцінюється в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного ОСОБА_5 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

Даний ризик обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Така позиція повністю відповідає практиці ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, у справі «Москаленко проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Щодо наявності ризику можливого впливу на свідка.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Що стосується ризику можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, то на думку слідчого судді, він є недоведеним з огляду на особу підозрюваного, який раніше не судимий.

Забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога не перебував та не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, посередньо характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання.

Крім того, ОСОБА_5 пояснив, що намагається влаштуватися на роботу, щоб мати можливість відшкодувати завдані збитки.

Таким чином, відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 177-178, 181, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання АДРЕСА_1 , заборонити підозрюваному залишати житло у період з 21:00 до 06:00 год, терміном на два місяці, до 30.05.2023.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1. прибувати до СВ ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за першою вимогою, а також на кожну вимогу прокурора чи суду;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3. утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у провадженні;

4. здати на зберігання до органів ДМС свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутня при її постановленні, в той же строк з дня отримання нею копії судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1