УХВАЛА

21 березня 2023 року

м. Київ

справа № 740/5782/21

провадження № 51-2114ск22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,

Встановлені обставини

Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 серпня 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК, і призначено йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК у виді позбавлення волі на строк 8 років, за ч. 1 ст. 121 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років та за ч. 1 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишив без задоволення, а вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 - без змін.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перевірку кримінального провадження щодо нього у касаційному порядку та просить скасувати вирок Чернігівського апеляційного суду за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 186 КК, оскільки він цих злочинів не вчиняв.

Мотиви Верховного Суду

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Так, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК засуджений у касаційній скарзі не зазначає, які саме судові рішення ним оскаржуються, а тому йому необхідно зазначити назву судового рішення, суд, який його постановив та відповідну дату його винесення.

Також, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, обґрунтувати їх, зазначивши у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.

Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права,

а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено

в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням закону, засуджений у касаційній скарзі не навів обґрунтування незаконності вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, як він мав зробити відповідно до статей 412-414 КПК, не зазначив, які конкретно положення матеріального і процесуального закону порушено судами попередніх інстанцій, у чому конкретно полягають ці порушення, як вони вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень і чому їх слід відносити до підстав для зміни чи скасування касаційним судом вироку та ухвали з огляду на положення статей 370, 404 і 419 КПК.

Натомість засуджений наголошує на неповноті судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду касаційним судом.

Також, засудженийне зазначив, чи заявлялося стороною захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, яке усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив та у дослідженні яких обставин, установлених під час кримінального провадження і досліджених судом першої інстанції не повністю або з порушеннями (у чому полягає неповнота і порушення) відмовив. Також засуджений не вказав, яких конкретно доводів, наведених в апеляційній скарзі сторони захисту, усупереч ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд узагалі не дослідив, не перевірив та не оцінив, унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право ухвалити одне з таких рішень: залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Таким чином, засуджений має чітко зазначити, яке саме рішення, передбачене ст. 436 КПК, на його думку, має ухвалити суд касаційної інстанції за результатом розгляду його касаційної скарги.

У разі повторного звернення із касаційною скаргою засудженому ОСОБА_4 необхідно враховувати положення частини 5 статті 427 КПК та надати копії судових рішень, що оскаржуються.

При цьому, нову касаційну скаргу засудженому ОСОБА_4 необхідно адресувати Верховному Суду, а не Верховному Суду України, оскільки Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, оскільки подана засудженим скарга не відповідає вимогам ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків скарги в установлений строк, вона буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3