ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/524/23 Справа № 202/2195/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0001184, про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Краматорського окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слідчий суддя встановив, що станом на день розгляду клопотання прокурора, у провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001520 у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України не перебуває, сам ОСОБА_6 перебуває під вартою, але за Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська не рахується, а отже, суд позбавлений можливості вирішити клопотання прокурора під час судового розгляду у кримінальному провадженні, яке не перебуває на розгляді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Окрім цього слідчий суддя дійшов висновку, що хоча тяжкість обвинувачення і суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому, є важливими для оцінки ризику переховування обвинуваченого, повторного вчинення злочину або перешкоджання здійсненню правосуддя, вони не можуть самі собою слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 перебуває під вартою з 26 червня 2021 року.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що встановлені раніше ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до теперішнього часу не відпали, а тому існує необхідність в продовженні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 з під варти, і відсутністю будь-яких даних про його місце перебування та зв`язку, прийняв усі можливі заходи повідомлення обвинуваченого про день, час та місце судового засідання через електронні засоби зв`язку, однак останній в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не надав. У зв`язку з особливістю категорії даного провадження та дотримання принципу розумності строків розгляду судових справ, колегія суддів, вважає за можливе розглянути апеляцію прокурора без участі обвинуваченого з забезпеченням його інтересів захисником призначеним регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області, що узгоджується з положеннями ч.4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, захисника, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

За приписами статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обґрунтування рішення, у даному випадку, це не перелік даних наданих доказів до клопотання прокурора, це аналіз усіх зібраних у цьому провадженні матеріалів, тобто всі фактичних даних, які долучені до клопотання та які стверджують чи спростовують вимоги цього клопотання.

Суд зобов`язаний саме після всебічного, повного і об`єктивного розгляду, надати оцінку цим доказам і даним з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності для ухвалення судового рішення.

Як слідує з п.п. 17, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.90 року "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку". Висновки суду належить викласти в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Статтею 422-1 КПК України, передбачено і окремий порядок перевірки таких ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Слідчий же суддя за приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні.

За ч.1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Отже, за наведених норм закону, встановлюється різний порядок розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, в залежності від статусу особи підозрюваного чи обвинуваченого і на якій стадії досудового розгляду чи під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Крім того, судове рішення за наслідками розгляду таких клопотань повинно бути належним чином обґрунтовано та вмотивовано і відповідати вимогам закону.

Разом з цим, відповідно до частини 6 статті 199 КПК України ( в редакції Закону №2690-ІХ від 18.10.2022 року), у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Слідчий же суддя при розгляді такого клопотання згідно ст. 199 КПК зобов`язаний розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали згідно з правилами передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. За частиною 6 цієї статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Отже, зазначені норми закону чітко регламентують як порядок розгляду таких клопотань в залежності від їх категорії чи на досудовому розслідуванні чи під час судового провадження так і у яких випадках приймається рішення про відмову у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

За клопотанням прокурора, останній прохав продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч.1 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні № 0001184, у зв`язку зі спливом строку тримання під вартою обвинуваченого, який встановлений попередньою ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2022 року в порядку ст. 615 КПК України.

Із змісту цього клопотання та матеріалів наданих до нього слідує, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12, ч.2 ст.115 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001184 від 26.06.2021 року, перебуває у провадженні Краматорського міського суду Донецької області, та вже неодноразово і останній раз ухвалами цього суду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 продовжувався, в останній раз до 15.04.2022 року, що встановлено було і слідчим суддею при винесенні ним оскаржуваної ухвали.

При цьому, також Краматорським міським судом Донецької області , у цьому кримінальному провадженні (справа №234/12892/21, провадження №1-кп/234/1427/21) згідно ухвали від 26 листопада 2021 року із Реєстру судових рішень підготовче судове засідання проведено, і призначено було вже судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12, ч. 2 ст. 115 КК України на 26.11.2021 р., що слідчим суддею не було прийнято до уваги, і даному факту не надавалася відповідна оцінка, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Таким чином, за таких встановлених обставин, які чітко свідчать про те, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , на момент подання прокурором клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого знаходиться на судовому розгляді, а тому розгляд цього клопотання слідчим суддею в порядку ч.6 ст. 199 КПК України ( в редакції Закону №2690-ІХ від 18.10.2022 року), як на це вказано в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, є хибним і передчасним, оскільки ця норма закону чітко передбачає умови розгляду такого клопотання тільки на стадії коли закінчується строк запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання.

Інших будь-яких винятків, у тому числі, і для справ, які ще не передані за підсудністю, вказана норма закону не містить. Для цієї категорії справ законодавство не регулює особливий порядок розгляду клопотань.

У даному випадку, у цьому кримінальному провадженні вже проведено підготовче судове засідання і проводиться судовий розгляд.

За розпорядженням Голови Верховного Суду від 15.003.2022 року №8/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя Краматорським міським судом Донецької області змінено територіальну підсудність судових справ та визначено її за Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.

Отже, враховуючи наведене, приймаючи до уваги зазначені норми закону, сам по собі факт відсутності в Індустріальному районному суді даного кримінального провадження з технічних причин не передачі цієї справи з Краматорського міськрайонного суду до Індустріального районного суду, як це зазначено в оскаржуваній ухвалі не є такою підставою і умовою для розгляду цього клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчим суддею в порядку ч.6 ст. 199 КК України, оскільки ця норма закону не передбачає, що дані обставини можуть змінити порядок і спосіб судового розгляду даної категорії клопотань за поточним станом цього кримінального провадження лише за припущенням, що у цьому провадженні Індустріальним райсудом не проведено попереднє підготовче судове засідання.

А тому, за таких обставин, у даному випадку, прийняття рішення саме слідчим суддею за результати розгляду цього клопотання прокурора є помилковим.

Крім того, як зазначено вище, згідно наведених норм закону, при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, суд має діяти в межах своїх повноважень

Як наведено вище відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора, мотивував своє рішення як тим, що дане кримінальне провадження не перебуває у провадженні Індустріального районного суду, що позбавляє слідчого суддю вирішити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у відповідності до положень КПК України, так і тим, що продовження строку тримання під вартою відбувається автоматично на підставі Закону та не передбачає можливості повторного продовження цих строків в порядку ч.6 ст. 615 КПК України.

Такі висновки слідчого судді є хибними і такі, що не відповідають фактичним обставинам цього провадження і не узгоджуються з наведеними вище нормами закону.

Так, як слідує з оскаржуваної ухвали, при розгляді цього клопотання прокурора були присутні усі сторони цього провадження, у тому числі і сам обвинувачений в режимі відеоконференції. До клопотання прокурором долучено достатньо матеріалів, які свідчать про наявність в провадженні Краматорського міськрайонного суду даної справи підсудність яких передана до Індустріального районного суду. Даних, відомостей чи доказів того що Індустріальний районний суд не може здійснювати в даний момент правосуддя відсутні.

Тому при вказаних обставинах, само по собі посилання слідчого судді на відсутність у даному суді цього кримінального провадження не може свідчити про неможливість розгляду цього клопотання в порядку КПК, як і не свідчить про те, що розгляд цього клопотання проводиться в порядку ч. 6 ст. 615 КПК України, як це зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Разом з цим, переглядаючи оскаржувану ухвалу, звертається увага, що, слідчий суддя також мотивував своє рішення, ще й тривалістю тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та відсутності ініціювання прокурором питання про застосування до обвинуваченого інших альтернативних запобіжних заходів і недоведеністю обставин, що виправдовують подальше його тримання під вартою.

Таким чином, не вдаючись в оцінку доведеності чи недоведеності прокурором обставин, які виправдовуються продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів, вважає, що слідчий суддя мотивуючи своє рішення допустив неконкретність і суперечливість між наведеними ним обставинами, що не можна назвати належним і чітким обґрунтуванням такого рішення у відповідності до вимог ст. 370 КПК України і прийняття слідчим суддею за результатами розгляду ним клопотання прокурора по суті.

За разом згідно наведеного, слідчий суддя постановив рішення, яке не у межах його компетенції, і яке не передбачено КПК, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку про постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали в непередбачений спосіб і порядок нормами КПК, допущення неповноти судового розгляду, та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 , у зв`язку з прийняттям оскаржуваної ухвали, звільнений з установи, де перебував під вартою, та зник і місце його перебування не відоме, що разом наведене унеможливлює апеляційному суду прийняти своє рішення.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого суді скасуванню та поверненню клопотання прокурора до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення у відповідності до положень чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 413, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0001184, про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - скасувати та матеріали цього клопотання повернути до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення у відповідності до положень чинного законодавства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_4