В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001224 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне, Донецької області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, малолітніх дітей на утримані не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимостей не має:

- 12.05.2021 року Західною окружною прокуратурою м.Дніпра до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 18.12.2021 року, близько 16 годин 00 хвилин, знаходячись неподалік від продуктового магазину, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 539, побачив раніше не знайому йому жінку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вийшла з магазину та у неї з кишені було видно грошові кошти. В цей час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи вищевказаний, раптово виниклий злочинний умисел, перебуваючи у вищевказаному місці та в той же час, ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_5 та, ніби проходячи повз неї, за допомогою своєї правої руки дістав з кишені, одягненої на потерпілій куртки, купюру номіналом 200 гривень. В цей момент дії ОСОБА_3 були помічені ОСОБА_5 , яка в свою чергу, своєю рукою схопила ОСОБА_3 за ремінь, який був одягнений на ньому, та висунула вимогу повернути свої викрадені грошові кошти. В цей час, ОСОБА_3 , який відтепер цілком усвідомив, що його дії перестали бути непомітними для оточуючих, вирішив довести свій умисел на викрадення чужого майна до кінця, але вже відкритим шляхом, тобто вчиненням грабежу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_3 шляхом декількох ривків звільнився від руки потерпілої, при цьому, утримуючи у своїй руці грошові кошти номіналом 200 гривень, та побіг з місця скоєння кримінального правопорушення у напрямку вул. Велика Діївська в м. Дніпро, таким чином, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 200 грн.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинені повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 на початку судового розгляду вину не визнав та в судовому засіданні пояснив свою версію, а саме, що дійсно в середині грудня 2021 року він зайшов в продуктовий магазин, де в той час, знаходилася не знайома йому жінка похилого віку, а саме, потерпіла, подивившись на продукти, він вийшов з магазину. Обвинувачений пояснив, що поруч було кафе, в яке він зайшов випити кави, вийшовши з кафе, він побачив як незнайома жінка похилого віку вийшла з магазину, а у неї з правого карману куртки стирчали гроші. Обвинувачений пояснив, що в той час він поміркував, що гроші можуть випасти з карману, тому він підійшов до цієї жінки, взяв гроші, а саме, купюру номіналом 200 грн., які стирчали у кармані її куртки, та намагався про це їй сказати. Проте, жінка, в той момент, схопила його за ремінь, який був одягнутий на ньому, та якийсь час тримала його, стала голосно кричати, запитувати навіщо він вкрав у неї гроші, вимагала їх повернути. Після криків жінки, з магазину вийшла продавець, та потерпіла його відпустила, після чого він покинув вказане місце з грошима потерпілої. Пояснив, що він не мав умислу викрадати гроші. Також, доповнив, що після спливу якогось часу, в той же день, він був затриманий поліцейськими, якими він був доставлений до того місця, де все відбулося, та він повернув поліцейським грошові кошти в сумі 200 грн. Чому він не повернув гроші відразу потерпілій, а покинув місце з чужими грошима в судовому засіданні обвинувачений пояснити не зміг.

Разом з тим, на завершені судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 змінив свою позицію та визнав свою вину, просив вибачення у потерпілої. Причину свого вчинку пояснити не зміг.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала покази, які нею були уточнені, та вона пояснила, що 18 грудня 2021 року вона пішла до магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , купити продукти, коли ще на вулиці було світло. Скупившись в магазині, вона поклала купюру номіналом 200 грн. в карман куртки, яка була одягнута на неї. В той час, коли вона вийшла з магазину, до неї підбіг невідомий раніше їй чоловік та своєю правою рукою обхватив її за тулуб та став казати: «-Ой спасибі, ой спасибі-». Потерпіла пояснила, що вона відразу не зрозуміла, що сталося, та задала цьому чоловіку запитання: «- За що спасибі?» Але ж, саме в той час, вона почула як цей чоловік засунув в правий карман її куртки, яка була одягнена на неї, свою ліву руку, а потім побачила як він дістає свою руку з її карману, а у нього в руці стирчить купюра номіналом 200 грн. Потерпіла зазначила, що після того, як вона зрозуміла, що відбувається, вона почала голосно кричати, в той час вона з силою схопила цього чоловіка з переду за пояс його штанів, які були одягнені на ньому. Крім того, потерпіла пояснила, що в той момент, коли вона з силою держала за пояс чоловіка, вона побачила як він поклав її гроші в лівий карман своїх штанів, а їй показував дві свої руки та говорив, при цьому, що грошей у нього немає. Через якийсь короткий час цей чоловік вирвався та втік з місця скоєння злочину. Крім того, потерпіла доповнила, що після того, як вона стала в голос кричати, з магазину вийшла продавець, яка встигла побачити чоловіка, який викрав у неї гроші, та вона попросила продавця викликати поліцію. Проте, оскільки мобільний телефон продавця був з зарядним пристроєм в приміщенні магазину, то потерпіла за допомогою продавця, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, зайшла до приміщення магазину та самостійно викликала поліцію. Також, потерпіла пояснила, що вона добре запам`ятала обличчя обвинуваченого та впізнала його в залі судового засідання.

Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_8 , яка пояснила, що у грудні місяці 2021 року вона працювала продавцем в магазині за адресою: АДРЕСА_2 . Пояснила, що обвинувачений їй відомий на ім`я « ОСОБА_9 », який до цього купляв продукти у неї в магазині разів 10. Також, в обличчя знала вона і потерпілу, яка раніше неодноразово купляла продукти у неї в магазині. Так, в той день, прийшла потерпіла до магазину та здійснила покупки. Вона пам`ятає, що в той час, коли потерпіла робила покупки, до магазину зайшов чоловік на ім`я « ОСОБА_9 », якого свідок впізнала в судовому засіданні, це саме був обвинувачений ОСОБА_7 . Отже, вона звернулася до нього з запитанням, що він бажає купити, проте обвинувачений покинув приміщення магазину. Після того, як потерпіла скупилася, вона вийшла з магазину та через приблизно 3-5 хвилин свідок почула сильний жіночий крик, на що вона вибігла з магазину на вулицю та побачила як стоїть потерпіла, а поруч обвинувачений. Свідок зазначила, що можливо обвинувачений торкався руками потерпілої, але ж точно сказати не може, оскільки не пам`ятає. Потерпіла кричала їй, щоб вона викликала поліцію, оскільки цей чоловік вкрав у неї гроші. Свідок забігла до магазину, побачила, що її мобільний телефон заряджається та нема можливості зателефонувати, вона вийшла знову на вулицю, на той час обвинуваченого вже біля потерпілої не було, та допомогла потерпілій, яка знаходилась в стані сильного душевного хвилювання, зайти до приміщення магазину, надала їй стільця та потерпіла самостійна змогла викликати поліцейських.

Крім показань потерпілої, свідка, провина обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині, також підтверджується дослідженими по справі письмовими доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_5 , в якій вона просить прийняти міри до невстановленого чоловіка, який приблизно о 16.00 год. 18.12.2021 року, знаходячись біля магазину за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито викрав її майно;

-протоколом огляду від 18.12.2021 року та фототаблицею до нього, складеного в присутності понятих та за участю ОСОБА_7 , згідно якого оглянута ділянка місцевості, знаходячись біля магазину за адресою: АДРЕСА_2 , на якій знаходиться гр. ОСОБА_7 , який був одягнений в коричневі брюки, синю кофту, синю куртку та який добровільно видав працівникам поліції грошову купюру номіналом 200 грн., які запаковано було в паперовий конверт;

-постановою про визнання речових доказів від 20.12.2021 року, згідно якої купюра номіналом 200 грн., серійний номер МБ 3748491, визнано речовим доказом, передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 ;

-протоколом огляду від 18.12.2021 року, об`єктом огляду якого є ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована поряд з будинком, попереду виявлено бетоний паркан з металевими гратами, з лівого боку виявлено тротуар, з правого газон та вхід до магазину;

-зберігальною розпискою ОСОБА_5 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2021 року та довідкою до нього, відповідно до якого в присутності понятих потерпіла ОСОБА_5 впізнала чоловіка зображеного на фото №2 за рисами обличчя, формою носу, розрізу очей, який 18.12.2021 року близько 16.00 год., перебиваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 539, відкрито заволодів її майном;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2021 року та довідкою до нього, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_10 впізнала чоловіка зображеного на фото №2 за рисами обличчя, формою носу, розрізу очей. Остання відповіла, що 18.12.2021 року близько 16.00 год., перебиваючи на своєму робочому місці в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , почула крики, вибігши, побачила як ОСОБА_5 тримає невідомого чоловіка за ремінь та кричить, щоб останній повернув їй гроші;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.12.2022 року за участю ОСОБА_7 у присутності понятих, згідно якого ОСОБА_7 повідомив дату та час, адресу місця вчинення ним кримінального правопорушення, обставини за яких він відкрито викрав грошові кошти у потерпілої;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.12.2022 року за участю ОСОБА_5 у присутності понятих, згідно якого ОСОБА_5 повідомила про обставини відкритого викрадання її майна невідомим чоловіком;
-постановою про визнання речових доказів від 22.12.2021, згідно якої відеозапис збережений на інформаційний носій, диск Videx CD- R, визнано речовим доказом;
-диск з записом слідчого експерименту від 22.12.2021 з потерпілою ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у злочинах проти власності» № 10 від 06 листопада 2009 року грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Отже, суд приймає як належні та допустимі докази по інкримінованому ОСОБА_7 злочину, покази потерпілої та свідка, які між собою є взаємоузгодженими, а зібрані у справі докази, що були досліджені судом, суд вважає послідовними, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_7 , в скоєні кримінального правопорушеннях знайшла своє повне підтвердження.

Разом з тим, суд не погоджується з правовою кваліфікацією пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України з наступних підстав.
Відтак,слід зазначити, що з огляду на конституційний принцип презумпції невинуватості у випадку, коли щодо особи органом досудового розслідування розслідуються чи судом розглядаються різні кримінальні провадження, одне з яких стосовно першого однорідного чи тотожного злочину, існують підстави для кваліфікації наступного епізоду з урахуванням повторності, за відсутності обвинувального вироку суду; наявність іншого кримінального провадження стосовно особи, у тому числі на стадії його судового розгляду, не є правовою підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких її обвинувачують, за ознакою «повторність».

Тому, кваліфікуюча ознака "повторність" не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки доказів скоєння іншого злочину суду не надано.

За таких обставин, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого йому злочину і кваліфікує його дії за ч.1ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд звертає увагу, що в судовому засіданні хоча і зазначав обвинувачений, що розкаюється у скоєному, проте суд приходить до висновку, що щире каяття у останнього відсутнє, так як суд не побачив належної критичної оцінки обвинуваченим ОСОБА_7 своєї протиправної поведінки, її осуд, добровільне відшкодування шкоди потерпілій.

Разом з тим, наведений перелік обставин у статті 66 КК України, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, й інші обставини, не зазначені у цій статті, а тому обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК України, можна вважати визнання обвинуваченим вини.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки на момент вчинення злочину потерпілій ОСОБА_5 було 78 років.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії не тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який судимостей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має діагноз попереково-крижовий радикуліт (клінічно), офіційно не працевлаштований, не одружений, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, характеристика відсутня, є обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також встановлені обставини, що обтяжують його покарання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судових дебатах просив призначити мінімальне покарання обвинуваченому оскільки розмір шкоди склав 200 грн., що є незначною сумою та гроші повернуті потерпілій.

Суд вважає, що вказані доводи не можна брати до уваги, оскільки злочин вчинений обвинуваченим відносно особи похилого віку, жіночої статті, а грошові кошти повернуті не добровільно обвинуваченим, а лише після того, як він був затриманий співробітниками поліції.
А тому, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою судом кваліфіковано його дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки шість місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 22 грудня 2021 року.

Речові докази, якими було визнано:

-купюра номіналом 200 грн., серійний номер МБ 3748491, яка передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю;

-відеозапис, збережений на інформаційний носій, диск Videx CD- R, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, продовжити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1