В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2022 м.Львів
Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000533 від 19 жовтня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого, востаннє вироком Галицького районного суду м. Львова від 25.11.2022 року за ч.3 ст. 185КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців із звільненням від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:

10:45 год. 19.10.2021, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Степана Бандери, 10, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, проник, шляхом розбиття заднього лівого вікна, у автомобіль марки «BMW GT», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, вартістю 20 000 грн., сумку для ноутбука фірми «Саnуоn», чорного кольору, вартістю 500 грн. та пальто чоловіче, сірого кольору фірми «Bugatti», вартістю 7000 грн., які належить потерпілому ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 27 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

Крім цього, приблизно о 13:30 год. 25.10.2021, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Гавришкевича, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, повторно, проник, шляхом розбиття переднього лівого вікна, у автомобіль марки «Mercedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , звідки таємно викрав рюкзак чорного кольору, в середині якого знаходилась книга синього кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить та навушники марки «Apple», вартістю 3000 грн., які належать потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, підтвердив, що обставини справи повністю відповідають вказаному в обвинувальному акті та щиро розкаявся. Додатково зазначив, що вчинив кримінальні правопорушення через тяжкий матеріальний стан та хворобу матері, яка є інвалідом 1 групи та потербує сторонього догляду. Викрадені речі він продав, а гроші використав на придбання продуктів харчування. Також повідомив, що шкоду потерпілому ОСОБА_4 відшкодував у повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_4 подав до суду заяву про відмову від цивільного позову, просив обвинуваченого ОСОБА_6 суворо не карати.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду проступку за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.
За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого, вважає, що вина ОСОБА_6 доведена, а його дії слід кваліфікувати як викрадення чужого майна, яке поєднане із проникненням у сховище та як викрадення чужого майна вчинене повторно, яке поєднане із проникненням у сховище.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує:

-ступінь тяжкості кримінальних правопорушень), які віднесено кримінальним законом до тяжких злочинів, згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, які містяться в ст.12 КК України;

-особу обвинуваченого, який раніше судимий, частково відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду, на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебував, офіційно не працюючого;

-наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відтак, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, які кримінальним законом віднесені до категорії тяжких злочинів, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 4 роки.

При цьому, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 є особою молодого віку, не становить високої небезпеки для суспільства, вчинив злочини під впливом тяжких життєвих обставин, суд вважає за доцільне надати останньому можливість виправлення та перевиховання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно статті 76 КК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частині першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку суду в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Так, вироком Галицького районного суду м.Львова від 25 листопада 2021 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 01 рік.

Враховуючи, що по даній справ ОСОБА_6 вчинив злочини до постановлення вироку Галицького районного суду м.Львова від 25.11.2021, остаточне покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, а саме за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м.Львова від 25.11.2021, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком суду.

Призначене покарання, на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ч. 6 ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні крмиінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 Кримінального Кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 25 листопада 2021 року у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку - два роки.
Відповідно до ч.1 статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_6 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Після набрання вироком законної сили речові докази:

-DVD-R диски,- зберігати в матеріалах справи;
-кепку чорного кольору марки «Хілфігер» - залишити власнику за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1