печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9612/23-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 01.02.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000073 від 22.11.2012, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 01.02.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000073 від 22.11.2012.

В обґрунтування скарги зазначається, що постанова є необґрунтованою, невмотивованою та прийнятою з суттєвим порушенням КПК України, що є підставою для скасування рішення слідчого.

Представники особи, в інтересах якої подано скаргу - адвокат ОСОБА_3 , вимоги скарги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у задволенні скарги відмовити, зазначивши, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 01.02.2023 є законною та обґрунтованою.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію представника особи, в інтересах якої подано скаргу, заперечення слідчого, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом встановлено, що Державним бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0000073 від 22.11.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 3, ч. 4 ст. 190, ч. 3, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.

27.11.2022 за вх. № 33451-22 до ГСУ ДБР заявником ОСОБА_5 в особі адвоката ОСОБА_3 було подано заяву про залучення ОСОБА_5 до провадження як потерпії.

Постановою від 29.12.2022 старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000073 внесеному до ЄРДР від 22.11.2012, у задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про залучення до провадження як потерпілої особи, відмовлено. Також цією постановою відмовлено у залученні ОСОБА_5 до провадження як потерпілої особи та вирішено не надавати процесуальних документів із провадження.

Вказана постанова від 29.12.2022 старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , оскаржена до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва та ухвалою від 30.01.2023 у справі № 757/2072/23-к скасована.

Скасовуючи постанову від 29.12.2022, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва не погодився з наведеним у ній обґрунтуванням про те, що доказів завдання фізичній особі ОСОБА_5 збитків або матеріальної шкоди у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 не встановлено.

В ухвалі від 30.01.2023 у справу № 757/2072/23-к слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва з посиланням на ст.55, ч. 5 ст. 110 КПК України зазначив, що ОСОБА_5 є власником готелю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03, із засобів масової інформації дізналась, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на ряд готельних комплексів, що підконтрольні громадянам рф та це майно відповідає ознакам, як таке, що одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2022 у справі № 757/35933/22-к задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора та накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на нерухоме майно, серед яких є готель, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03. Арешт накладено слідчим суддею на майно ОСОБА_5 , ґрунтуючись на відомостях, які отримані слідством на підставі інформації з мережі інтернет та засобів масової інформації, що оформлені слідством у протоколі огляду, а не на підставі отриманих у ході слідчих (розшукових), процесуальних дій доказів. Матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу того, що арештоване майно - готель, набуто ОСОБА_5 у власність будь-яким протиправним шляхом або внаслідок вчинення нею кримінального правопорушення, і з цих підстав арешт не накладався.

Крім того, в ухвалі від 30.01.2023 у справу № 757/2072/23-к слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва вказує, що ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, яка надає послуги у сфері діяльності готелів і подібних засобів тимчасового розміщення починаючи з 2003 року. 18.12.2010 на підставі договору купівлі-продажу № 2809 придбала готель. У свою чергу, продавець набув цей готель на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Олександрійської міської ради від 12.09.2007. Вказані відомості про зареєстроване право власності ОСОБА_5 на готель внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а отже уповноважена особа на вчинення реєстраційних дій та посвідчення угод купівлі-продажу майна, зокрема перевіряла, що у складі власників цього нерухомого майна не було громадян рф. Тому, про те, що це майно могло бути набуте протиправно «злочинною організацією «Лужники», до складу якої входять громадяни рф, їй нічого не було відомо. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 було визначено попередній розмір завданих їх збитків протиправними діями злочинної організації, до складу якої входять громадяни рф та іншими особами, що підтверджується укладеним договором купівлі-продажу готелю від 18.12.2010 року, згідно якого ОСОБА_5 сплатила за готель 1 000 000, 00 грн.

Слідчим суддею взято до уваги, що жодних відомостей щодо встановлення фактів та доказів, того, що саме ОСОБА_5 здобула майно незаконно, є пов`язаною особою з громадянами рф у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 постанова слідчого від 29.12.2022 не містить, таких доказів не було надано слідчому судді під час розгляду скарги.

Також, висновки слідчого у постанові від 29.12.2022 про те, що відсутні докази завдання фізичній особі ОСОБА_5 збитків або матеріальної шкоди у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 спростовуються викладеними обставинами про те, що ОСОБА_5 було визначено попередній розмір завданих їх збитків, що становить суму, яку ОСОБА_5 сплатила за придбання готелю та дорівнює вартості визначеній у договорі купівлі-продажу готелю від 18.12.2010. Доказів проведених слідчих чи інших процесуальних дій, що спростовують ці обставини постанова від 29.12.2022 не містить та їх не було надано під час судового розгляду.

Окрім того, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва послався на рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 якого визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

З огляду на що, скасовуючи постанову від 29.12.2022 ухвалою від 30.01.2023 у справі № 757/2072/23-к, слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва вказав, що постанова слідчого не містить посилань на проведені слідчі чи інші процесуальні дії, які в своїй сукупності та взаємному зв`язку підтверджують відсутність завдання ОСОБА_5 шкоди, як потерпілій, а відтак прийшов до висновку, що таких не має та, як наслідок, вважав за необхідне скасувати постанову слідчого від 29.12.2022, як невмотивовану, у зв`язку з чим, скарга у цій частині підлягала задоволенню, а обставини щодо визнання ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні мають бути повторно розглянуті з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин.

В той же час, 07.03.2023 на адресу представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 надійшла постанова від 01.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 за підписом старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , якою за результатами розгляду ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.01.2023 у справі № 757/2072/23-к, повторно в задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про залучення до провадження як потерпілої особи, відмовлено. Також цією постановою відмовлено у залученні ОСОБА_5 до провадження як потерпілої особи та вирішено не надавати процесуальних документів в рамках кримінального провадження.

Ознайомившись із змістом постанови від 01.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 за підписом старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , слід констатувати факт того, що мотиви, з яких була скасована попередня постанова від 29.12.2022, слідчим ДБР не були враховані та не взяті до уваги, незважаючи на те, що ухвала слідчого судді є обов`язковою.

Зокрема, у постанові від 01.02.2023, слідчий ОСОБА_4 повторно вказав про те, що доказів завдання ОСОБА_5 збитків або матеріальної шкоди у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 не встановлено, незважаючи на те, що в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.01.2023 у справі № 757/2072/23-к встановлено, що висновки слідчого у постанові від 29.12.2022 про те, що відсутні докази завдання фізичній особі ОСОБА_5 збитків або матеріальної шкоди у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 спростовуються викладеними обставинами про те, що ОСОБА_5 було визначено попередній розмір завданих їх збитків, що становить суму, яку ОСОБА_5 сплатила за придбання готелю та дорівнює вартості визначеній у договорі купівлі-продажу готелю від 18.12.2010. Доказів проведених слідчих чи інших процесуальних дій, що спростовують ці обставини постанова від 29.12.2022 не містить та їх не було надано під час судового розгляду.

Слідчим ДБР ОСОБА_4 за результатами розгляду ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.01.2023 у справі № 757/2072/23-к, не проведено відповідних слідчих чи інших процесуальних дій, що спростовували б ці обставини та підтверджували б висновки слідчого ДБР про те, що дійсно доказів завдання ОСОБА_5 збитків або матеріальної шкоди у кримінальному провадженні №0000073 від 22.11.2012 не встановлено.

З ОСОБА_5 жодних слідчих чи процесуальних дій пов`язаних з розглядом її заяви про залучення до провадження як потерпілого, на виконання і за результатами розгляду ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.01.2023 у справі № 757/2072/23-к, не проведено, в частині, підтвердження чи спростування доказів, тому наразі розмір завданих їй збитків, становить суму, яку ОСОБА_5 сплатила за придбання готелю та дорівнює вартості визначеній у договорі купівлі-продажу готелю від 18.12.2010.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Аргументуючи рішення слідчий вказав, що доказів завдання фізичній особі ОСОБА_5 збитків або матеріальної шкоди у кримінальному провадженні №0000073 від 22.11.2012, не встановлено.

Проте, слідчий суддя з висновками слідчого, викладеними у постанові від 01.02.2023 не погоджується, виходячи з наступного.

В заяві ОСОБА_5 зазначений виклад обставин, який дає підстави вважати про наявність завданих збитків даній особі.

Згідно положень ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Поряд з цим, згідно із ч. 4 ст. 55 КПК України, потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий, дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, аналізуючи клопотання, подане скаржником та постанову за результатами розгляду даного клопотання, слідчим суддею встановлено, що в постанові слідчого від 01.02.2023 не охоплено всі питання, які були винесені на його розгляд.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Отже, оскаржувана постанова слідчого від 01.02.2023, не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 110 КПК України, є невмотивованою, а відтак підлягає скасуванню.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави слідчому судді дійти висновку про вмотивованість рішення слідчого, а відтак слідчий суддя вважає, що такі відсутні, та як наслідок вважає за необхідне скасувати постанову від 01.02.2023.

Разом з тим, скарга у частині зобов`язання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 та будь-якого іншого уповноваженого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000073 внесеному до ЄРДР від 22.11.2012 року повідомити ОСОБА_5 про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012, надавши їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, не підлягає задоволенню, оскільки слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.

Керуючись ст. ст. 55, 303-304, 307, 309, КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 01.02.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000073 від 22.11.2012 - задовольнити частковово.

Скасувати постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 01.02.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000073 від 22.11.2012.

Зобов`язати старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000073 від 22.11.2012 повторно розглянути заяву адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 від 26.12.2022 про залучення до провадження як потерпілого.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1