ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/64/23 Справа № 712/864/23 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2023 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Смілянка, Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у кримінальному провадженні № 0002280 від 29.09.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0002280 від 29.09.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Просив слідчого суддю продовжити строк запобіжного заходжу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2023 року клопотання слідчого задоволено.

Продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 27 березня 2023 року включно з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Розмір, умови та порядок застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави залишено відповідно до ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.11.2022 року.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що беручи до уваги обставини події та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , ступінь суспільної небезпечності, яку несуть в собі протиправні діяння, враховуючи зміст ризиків, на запобігання якого необхідне застосування запобіжного заходу та особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному.

Крім того, визначаючи, що вказаний вид запобіжного заходу буде виправданим на даному етапі розслідування заходом для забезпечення запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя врахував, що дії та поведінка підозрюваного, як вони зазначені у повідомленні про підозру, в контексті обставин життєдіяльності підозрюваного та запровадження в державі воєнного стану свідчить про недостатність застосування до підозрюваного менш суворих заходів, оскільки такі запобіжні заходи на теперішній час не забезпечать достатніх гарантій належної процесуальної поведінки останнього.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2023 року відносно ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою останнього до 27 березня 2023 року включно, із залишенням розміру, умов та порядок застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.11.2022 року, тобто 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208000 грн. та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - особисте зобов`язання.

Просить розгляд апеляційної скарги проводити без участі адвоката ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги захисник підозрюваного ОСОБА_6 зазначив, що при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу суд повинен принципово та критично ставитись до доводів прокурора, якими він обґрунтовує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, об`єктивно оцінюючи їх переконливість.

Посилання правоохоронних органів в клопотанні про наявність обґрунтованої підозри, не мають переконливих фактів чи інформації. Все ґрунтується на припущеннях. А відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, слідчий суддя не оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення саме ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Крім того, твердження слідчого судді в мотивувальній частині ухвали про те, що ОСОБА_6 , вчинивши тяжкий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, змінити місце проживання та може впливати на потерпілих і свідків в даному кримінальному провадженні, є припущенням і ніяким чином не підтверджено належними та беззаперечними доказами.

Захисник звертає увагу на те, що залишений без змін слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме його розмір, є явно непомірним для ОСОБА_6 , що являється порушенням ч. 4 ст. 182 КПК України, де вказано, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Також, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді про продовження тримання під вартою від 27.01.2023 року та ухвалити нове рішення про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Зменшити розмір застави до 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про скоєння саме підозрюваним кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

В ухвалі взагалі відсутні докази, що є обов`язковою підставою під час винесення ухвали про найсуворіший запобіжний захід на підставі ст. 177 КПК України. Але ні прокурор в своєму клопотанні, ні слідчий суддя в ухвалі, не навели жодного доказу, які передбачені ст. 177 КПК України. Таким чином, ухвала слідчого судді про продовження тримання під вартою до двох місяців є незаконною та підлягає до скасування.

Крім того, в ухвалі відсутні відомості про те, що підозрюваний офіційно одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002280 від 29.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, маючи умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, вступили у попередню змову і розподілили між собою ролі у вчиненні злочину.

Після скоєння крадіжки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

29.10.2022 року ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 затримані в порядку ст. 208 КПК України.

29.10.2022 року ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомлено та вручено підозру у вчинені ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

01.11.2022 року ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси підозрюваним ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 27.12.2022 року.

23.12.2022 року постановою керівника Черкаської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002561 від 29.10.2022 року до трьох років.

24.12.2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.01.2023 року.

25.01.2023 року у кримінальному провадженні відповідно до ст.. 290 КПК України відкрито матеріали та повідомлено про завершення досудового розслідування підозрюваним, захисникам.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підставою звернення до слідчого судді з вказаним клопотанням є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Крім того, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , закінчується 29.01.2023 року, але на даний час відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення стороні захисту, проте підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_12 не в повному обсязі ознайомлені з матеріалами кримінального провадження, тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою, у зв`язку із тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які враховані судом при обранні запобіжного заходу не перестали існувати та не зменшились.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею були дотримані.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив слідчий суддя.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При вирішенні питання про можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчий суддя врахував те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, тобто є тяжким злочином, загроза кримінальної відповідальності і невідворотність покарання за кримінальне правопорушення, життєві потреби є чинниками, які можуть сприяти намірами підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, вчиненого у період перебування на судовому розгляді обвинувального акту щодо нього з обвинуваченням у вчиненні аналогічного злочину.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання врахував наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а також те, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Зазначені обставини і наявність вказаних ризиків є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні ОСОБА_6 під вартою з правом внесення застави, яка визначена ухвалою Соснівського районного суду м, Черкаси від 01.11.2022 року. Дані підстави і наявність ризиків не змінилися і по теперішній час.

Врахував слідчий суддя при цьому те, що хоча законодавством і встановлено, що тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа і не є безумовною підставою для обрання/продовження щодо неї запобіжного заходу тримання під вартою, однак, поряд з іншими обставинами це також враховується, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також, на думку колегії суддів, суттєве значення в конкретній ситуації має те, що на час розгляду слідчим суддею клопотання органом досудового розслідування відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Тобто, строк досудового розслідування не закінчився, а перервався до моменту здійснення прокурором однієї з дій, зазначених в ч. 2 ст. 283 КПК України.

Отже, слідчий суддя врахував, що строк, на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід, КПК України не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого обирається відповідний захід, застосування до особи запобіжного заходу може здійснюватись до настання однієї з обставин, наведених у ст. 203 КПК України.

Медичних протипоказань утриманню підозрюваного в СІЗО в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 197, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2023 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3