УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 Справа №607/18325/22

Провадження №1-кп/607/1909/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0001675 від 26 жовтня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою. Вважає, що продовжують існувати ризики, які визначені при застосуванні обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується. Зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в міру тяжкості покарання яке їм загрожує, віку, соціальних зв`язків, не зможуть дотриматись належної процесуальної поведінки.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити його на домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника. Також просили зменшити розмір застави визначений їм в ухвалі слідчого судді.

Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо заявлених клопотань, вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню та обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2022 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою; відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2022 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк зазначених запобіжних заходів закінчується 24 грудня 2022 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює та враховує: тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачений,дані про особу обвинуваченого: його вік, відсутність у нього законного джерела доходу, зареєстрованого місця проживання, міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків та обвинувачену у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, що не перевищує 60 днів.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює та враховує: тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачена; дані про особу обвинуваченої: її вік, відсутність у неї законного джерела доходу, зареєстрованого місця проживання, міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що вона може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків та обвинуваченого у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченої на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченої, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, що не перевищує 60 днів.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на домашній арешт або зменшення розміру застави до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 лютого 2023 року до 23 год. 59 хв.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 17 лютого 2023 року до 23 год. 59 хв.

Відкласти підготовче судове засідання на 12 год. 45 хв. 31 січня 2023 року, викликавши учасників кримінального провадження.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, в частині застосованих запобіжних заходів у виді тримання під вартою, може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1