У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2023 року про відмову в задоволені його скарги на бездіяльність Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Учасники судового провадження:

заявник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України за його заявою від 22.12.2022 р.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Заявник стверджує, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні його скарги, не надав належної оцінки бездіяльності Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР та дійшов невірного висновку про те, що подана заява не містить повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, в той час, як його заява містить виклад обставин, які беззаперечно вказують на вчинення службовими особами УФЗБО ГУНП в Миколаївській області кримінального правопорушення, вказані прізвище правопорушника та правова кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, тобто всі необхідні дані для внесення відомостей до ЄРДР.

Заявник вказує на те, що положення ст. 214 КПК України в частині внесення відомостей до ЄРДР мають імперативні припис, а томі відомості за його заявою обов`язково повинні були бути внесені до ЄРДР.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В скарзі зазначено, що 22.12.2022 р. ОСОБА_5 звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві з письмовою заявою про вчинення службовими особами ГУНП в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 266 КК України, а саме складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документу, яким є довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_5 за вих. № 468/28/1-2020 від 29.10.2020 р., що спричинило тяжкі наслідки. Вказану заяву в цей же день особисто прийняв старший слідчий Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 . Проте, всупереч ст. 214 КПК України, відомості з цієї заяви до ЄРДР не внесені.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що зі змісту заяви ОСОБА_5 неможливо встановити наявність тих чи інших фактичних даних, які б свідчили про можливість вчинення зазначеними ОСОБА_5 особами, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, виходячи з його складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін). Крім того, наведені ОСОБА_5 доводи вказують на його незгоду зі змістом довідки про грошове забезпечення за вих. № 468/28/1-2020 від 29.10.2020 р., що в подальшому могло вплинути на правильність розрахунків під час розгляду справи № 400/1736/20, та бути предметом розгляду у цій же справі № 400/1736/20. У разі незгоди з розрахунками сум грошового забезпечення, наведеними в рішенні у вказаній справі, заявник міг скористатися правом на оскарження судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника на підтримку апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів провадження, у скарзі на бездіяльність слідчого, ОСОБА_5 стверджує про те, що він звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення службовими особами ГУНП в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, а саме про складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документу, яким є довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_5 за вих. № 468/28/1-2020 від 29.10.2020 р., що спричинило тяжкі наслідки.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення, заявник ОСОБА_5 зазначав, що в період часу з 22.10.2020 р. по 29.10.2020 р. службовими особами, а саме начальником УФЗБО ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 та начальником ВРКО УФЗБО ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , які були обізнані про знаходження його, у період з 11.02.2018 р. по 21.05.2018 р. на лікарняному, при складанні довідки про грошове забезпечення за № 468/28/1-2020 від 29.10.2020 р. внесли недостовірні відомості в частині відпрацьованих ОСОБА_5 днів.

Про перебування ОСОБА_5 на лікарняному, ГУНП в Миколаївській області було відомо з рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 р. та довідки КНП «Новоодеська багатопрофільна лікарня» Новоодеської міської ради від 26.10.2022 р.

Внаслідок внесення до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_5 за березень - квітень 2018 року недостовірних відомостей, йому рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 р., у справі № 400/1736/20 невірно розраховані суми виплат за час вимушеного прогулу, що на думку апелянта свідчить про вчинення посадовими особами ГУНП в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КПК України.

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності (є неправдивим). Психічне ставлення винного до наслідків, передбачених ч. 2 ст. 366 КК України, може бути як умисним, так і необережним. Мотиви та мета службового підроблення можуть бути різними і на кваліфікацію не впливають. У цілому злочин є умисним. Внесення до документів відомостей, неправдивий характер яких службова особа не усвідомлює, чи видача документа, невідповідність дійсності якого нею не усвідомлюється, виключає склад службового підроблення і за наявності необхідних умов може бути кваліфіковане за ст. 367 КК України.

Факт усвідомлення посадовими особами ГУНП в Миколаївській області, а саме начальником УФЗБО ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 та начальником ВРКО УФЗБО ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 неправдивого характеру відомостей, внесених до довідки про грошове забезпечення ОСОБА_5 від 29.10.2020 р. не доведений, оскільки за змістом ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 р. не можливо встановити конкретну особу - відповідача у вказаній справі та чи обіймали, на момент ухвалення рішення, наведені заявником посадові особи відповідні посади. Стосовно довідки КНП «Новоодеська багатопрофільна лікарня» про перебування ОСОБА_5 на лікуванні з 11.02.2018 р. по 22.05.2018 р. то вона датована 26.10.2022 р., тобто після складення довідки про грошове забезпечення від 29.10.2020 р.

За наведеного твердження заявника про умисність дій посадових осіб є припущенням.

Обставини, про які зазначає ОСОБА_5 не містять фактичних даних, які б свідчили про вчинення посадовими особами правоохоронного органу кримінального правопорушення, а є суб`єктивним сприйняттям та фактичною незгодою з правильністю розрахунків під час розгляду Миколаївським окружним адміністративним судом справи № 400/1736/20, що могло бути предметом розгляду у цій же справі, при цьому, в діях посадових осіб правоохоронного органу не вбачається факту умисного службового підроблення.

За таких обставин, відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 , а тому слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги на підставі того, що подана заява не містить обставин кримінального правопорушення, з чим погоджується і апеляційний суд, апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2023 року про відмову в задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3