Справа № 308/3757/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000152, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 23.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 22.02.2023 року, який проводився за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, між населеними пунктами с. Тисаагтелек та Малі Геївці, на автомобільній дорозі місцевого значення згідно з даними координат «Google» 48.2813, 22.1841, а саме: транспортний засіб мотоблок марки «Бригадир» із свіжо-зрізаною деревиною в причепі до нього кількістю 28 одиниць стовбурів невеликих діаметрів та 20 одиниць відрізків стовбура широкого діаметру; бензопилу оранжевого кольору без наявних маркувань.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що органом досудового розслідування з?ясовано, що 22.02.2023 року близько 11.10 год. надійшло повідомлення від працівників СРПП відділу поліції №1 про те, що за адресою Ужгородський район, село Малі Геївці, вулиця Головна на території природно-заповідного фонду "Притисянський парк" виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займається незаконною вирубкою лісу на вказаній території. Відомості про згадану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000152 від 23 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України.

22.02.2023 під час проведення огляду місця події, який проводився за адресою: Ужгородський район, між населеними пунктами с.Тисаагтелек та Малі Геївці, на автомобільній дорозі місцевого значення згідно з даними координат «Google» 48.2813, 22.1841, за участі гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: транспортний засіб мотоблок марки «Бригадир» із свіжо-зрізаною деревиною в причеті до нього кількістю 28 одиниць стовбурів невеликих діаметрів та 20 одиниць відрізків стовбура широкого діаметру, який передано на відповідальне зберігання; бензопилу оранжевого кольору без наявних маркувань, яка опечатана паперовою биркою білого кольору з підписами учасників.

Враховуючи, що вищевказані транспортний засіб із деревиною та бензопила зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметами, що були об`єктами кримінально-протиправних дій та засобом, 23 лютого 2023 року слідчим, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання речовими доказами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вважає, що вилучені речі, а саме: транспортний засіб мотоблок марки «Бригадир» із свіжо-зрізаною деревиною в причепі до нього кількістю 28 одиниць стовбурів невеликих діаметрів та 20 одиниць відрізків стовбура широкого діаметру; бензопила оранжевого кольору без наявних маркувань, є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, а відповідно є тими процесуальними джерелами доказів, які забезпечують реальну змогу встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також можуть бути використані в судовому провадженні.

Зважаючи на це, на думку сторони обвинувачення, тимчасове обмеження третьої особи таких правомочностей права власності, як користування, володіння та розпоряджання майном, під час вказаного досудового розслідування відповідає інтересам суспільства, позаяк речі, які планується арештувати, мають важливе доказове значення та містять відомості, необхідні для подальшого виконання завдань кримінального провадження, перелік яких закріплений в ч. 1 ст. 2 КПК України.

3 огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження прокурор просить задоволити дане клопотання.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

На підставі ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі учасників кримінального провадження, без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000152, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України.

У рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини події, за якої 22.02.2023 року близько 11.10 годині надійшло повідомлення від працівників СРПП відділу поліції №1 про те, що за адресою Ужгородський район, село Малі Геївці, вулиця Головна на території природно-заповідного фонду "Притисянський парк" виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займається незаконною вирубкою лісу на вказаній території.

Слідчим суддею також встановлено, що згідно протоколу огляду місця події від 22.02.2023 року, під час проведення огляду місця події за адресою: Ужгородський район, між населеними пунктами с. Тисаагтелек та Малі Геївці, на автомобільній дорозі місцевого значення згідно з даними координат «Google» 48.2813, 22.1841, за участі гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: транспортний засіб мотоблок марки «Бригадир» із свіжо-зрізаною деревиною в причеті до нього кількістю 28 одиниць стовбурів невеликих діаметрів та 20 одиниць відрізків стовбура широкого діаметру, який передано на відповідальне зберігання; бензопилу оранжевого кольору без наявних маркувань, яка опечатана паперовою биркою білого кольору з підписами учасників.

Вилучене майно постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській лейтенанта поліції ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000152.

Оцінюючи доводи клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, прокурором на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено слідчому судді, що вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб із свіжо-зрізаною деревиною та бензопила, має значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000152 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки збереги на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі можуть бути предметом, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.

Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та запобіганню, зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, про яке йдеться в клопотанні, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С ТА Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000152, задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході огляду місця події 22.02.2023 року, який проводився за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, між населеними пунктами с. Тисаагтелек та Малі Геївці, на автомобільній дорозі місцевого значення згідно з даними координат «Google» 48.2813, 22.1841, а саме:

- транспортний засіб мотоблок марки «Бригадир» із свіжо-зрізаною деревиною в причепі до нього кількістю 28 одиниць стовбурів невеликих діаметрів та 20 одиниць відрізків стовбура широкого діаметру;

- бензопилу оранжевого кольору без наявних маркувань.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1