У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2023 Справа №607/1710/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000106 від 20.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 189 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветин Рожищенського району Волинської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , не депутата, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що групою слідчих у складі слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 20.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2022 року ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , направлену на вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , який, будучи керівником ТОВ «ФСК будівельна компанія», займався підприємницькою діяльністю у сфері надання будівельних послуг, достовірно знаючи, що з 24.02.2022 на усій території України введено воєнний стан на підставі Закону України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний намір, 30.04.2022 ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_10 та передав мобільний телефон ОСОБА_4 , який під час телефонної розмови із ОСОБА_10 , діючи умисно, з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , висунув незаконну вимогу ОСОБА_10 про передачу ОСОБА_7 грошових коштів в розмірі 460000 грн. в рахунок погашення неіснуючого боргу, погрожуючи при цьому погрозою насильства над потерпілим, зокрема, фізичною розправою. Продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним злочинним умислом, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 13.05.2022 на автомобілі марки «TOYOTA», моделі «SEQUOIA», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_4 , приїхали у АДРЕСА_3 , за місцем знаходження офісу ОСОБА_10 . Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , висунули незаконну вимогу ОСОБА_10 про передачу грошових коштів неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 в розмірі 900000 грн., погрожуючи при цьому ОСОБА_10 фізичною розправою.

У подальшому, 18.05.2022 ОСОБА_8 , діючи умисно з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , зателефонував до ОСОБА_11 , який являється батьком ОСОБА_10 , та висловив йому погрози щодо фізичної розправи над ОСОБА_10 , якщо той не передасть на їх вимогу грошові кошти неіснуючого боргу ОСОБА_7 .

Надалі, 19.05.2022 ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 приїхали на автомобілі марки «TOYOTA», моделі «SEQUOIA» д.н.з. НОМЕР_1 , у АДРЕСА_3 , де за попередньою домовленістю зустрілись із ОСОБА_10 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , висловили вимогу ОСОБА_10 про передачу грошових коштів неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 в розмірі 900000 грн., погрожуючи при цьому ОСОБА_10 фізичною розправою.

Цього ж дня, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , діючи умисно з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи у АДРЕСА_3 , з метою залякування та схиляння до передачі їм грошових коштів, нанесли удари руками по обличчі та голові ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді синців лобової ділянки голови справа, повік правого ока, що поширюється на виличну ділянку, садна носа, синця правої щічної і чисельні садна лівої привушної ділянок, дефект ріжучого краю перших верхнього і нижнього лівих зубів, крововиливи слизової оболонки верхньої губи у центральній частині і зліва, синець лівого передпліччя, садна 1-2-3-го пальців правої кисті, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Надалі, 01.06.2022 та 03.06.2022 ОСОБА_8 , діючи з відома ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з метою отримання грошових коштів у ОСОБА_10 , які вони вимагали раніше, телефонував до його батька ОСОБА_11 та висловлював останньому вимоги про передачу ОСОБА_10 грошових коштів неіснуючого боргу ОСОБА_7 , погрожуючи при цьому фізичною розправою над ОСОБА_10 .

Окрім цього, 03.06.2022 та 26.07.2022 ОСОБА_8 , діючи з відома ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , телефонував до останнього та висловлював вимоги про передачу грошових коштів неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 .

У подальшому, 09.08.2022 ОСОБА_9 , діючи з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час зустрічі із ОСОБА_10 біля спортивного комплексу «Колізей», що по вул. Соломії Крушельницької, 14, у м. Тернопіль, висловив вимогу про передачу грошових коштів неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 , які вони вимагали у ОСОБА_10 раніше.

Також, 15.08.2022 ОСОБА_8 , діючи з відома ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , під час зустрічі із ОСОБА_10 , яка відбулась на території АЗС «ОККО», що за адресою м. Тернопіль вул. С. Будного, 40, висловив вимогу про передачу ОСОБА_10 грошових коштів неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 .

Після цього, 16.08.2022 ОСОБА_4 , діючи з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з метою отримання грошових коштів, які вони вимагали раніше, зателефонував до ОСОБА_10 й під час вказаної розмови висловив останньому вимогу про передачу грошових коштів у сумі 500000 грн. неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 .

ОСОБА_10 сприйняв вищезазначені погрози фізичною розправою, які йому висловлювали як реальні, усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, був змушений погодитись на незаконну вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 передати їм грошові кошти у сумі 500000 грн. неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 .

17.08.2022 ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_8 та повідомив, що він зібрав обумовлену суму та готовий передати ці кошти ОСОБА_8 .

Цього ж дня, за місцем роботи ОСОБА_10 в приміщення офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , за вказівкою ОСОБА_8 прийшов ОСОБА_12 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , та повідомив ОСОБА_10 , що він прийшов по гроші для ОСОБА_8 .

ОСОБА_10 , у той же час, перебуваючи у приміщенні свого офісу за вказаною адресою, відмовився передати грошові кошти ОСОБА_12 та повідомив про це ОСОБА_8 за допомогою мобільного телефону. Однак, ОСОБА_8 під час телефонної розмови із ОСОБА_10 із застосуванням погроз та залякування наполягав на тому, щоб ОСОБА_10 передав грошові кошти ОСОБА_12 , оскільки той діяв за його вказівкою.

Надалі, цього ж дня, 17.08.2022, ОСОБА_4 , діючи з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з метою отримання грошових коштів, які вони вимагали раніше, під час телефонної розмови із ОСОБА_10 висловив останньому вимогу про передачу грошових коштів у сумі 500000 грн., повідомивши, що ОСОБА_12 діє в їхніх інтересах, однак ОСОБА_10 також відмовився передавати кошти ОСОБА_12 , повідомивши ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про те, що він цього чоловіка не знає, а тому грошові кошти йому передавати не буде.

25.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , запобігання можливим спробам переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить обрати для підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави на 60 діб, так як інкримінований ОСОБА_4 злочин вчинений із застосуванням насильства.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з мотивів, у ньому наведених та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_13 у судовому засіданні заперечили щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснили, що підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення є необґрунтованою, оскільки невірною є кваліфікація злочину. Крім того, відсутній ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, так як підозрюваний неодноразово виїжджав за кордон, при цьому знаючи про відкрите стосовно нього кримінальне провадження. Проте, якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність обрання для підозрюваного запобіжного заходу, то просить застосувати домашній арешт у нічний період доби або визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що також забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для часткового задоволення клопотання слідчого, виходячи з таких міркувань.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих у складі слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 20.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст.189 КК України.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Дані обставини підтверджені: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 від 03.06.2022, 17.06.2022, 02.11.2022; протоколом зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 03.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.06.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 17.06.2022; протоколами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 24.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.10.2022; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою від 22.08.2022; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи від 17.08.2022 та 22.08.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/9169-ВЗ від 30.09.2022; висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №286 від 23.05.2022 та іншими матеріалами у їх сукупності.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому, суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вказані обставини, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, дають слідчому судді підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що не визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, є правом слідчого судді, а не обов`язком.

Слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, котрий раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні матір пенсійного віку, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_4 розмір застави.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , характер та обставини їх вчинення, а також його роль у можливому вчиненні вказаного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що слід визначити заставу в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000106 від 20.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 189 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 31.03.2023.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду негайно.

Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 671000 (шістсот сімдесят одна тисяча) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/1710/23 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.01.2023.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, експертами та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 23 год. 59 хв. 31.03.2023.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 02.02.2023 о 12.00 год.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1