Справа № 184/1645/22
Номер провадження 1-кп/184/158/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження кримінальне провадження № 0000214 від 01.09.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого заборонено «канабіс» без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки бажаючи їх настання, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 2,7,12,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року №60/95-ВР, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «канабіс», котрий став незаконно зберігати за адресою свого проживання, а саме в приміщенні літньої кухні, розташованої по АДРЕСА_1 , з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, до моменту вилучення співробітниками поліції.
05.09.2022 року в період часу з 08 години 27 хвилина до 10 години 20 хвилин в ході проведення обшуку території домоволодіння АДРЕСА_1 за адресою мешкання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщенні літньої кухні виявлено та вилучено 13 паперових згортків, вмістом яких є висушена речовина рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № №СЕ-19/104-22/27520-НЗПРАП від 12.10.2022 масами 1,4401 г., 1.1694 г., 0,6641 г., 1,1949 г., 1,4710 г., 1,2335 г., 1,6565 г., 1,4705 г., 1,3170 г., 1,5766 г., 1,5228 г., 1,7652 г., 1,4265 г. є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) відповідно становить: 1,2376 г., 1,0155 г., 0.5872 г., 1,0408 г., 1,2804 г., 1,0719 г., 1,4361 г„ 1,2640 г., 1,1302 г., 1,2209 г., 3170 г., 1,5527 г., 1,2339 г. Також, на столі, біля приміщення літньої кухні, на столі виявлено та вилучено висушену речовину рослинного походження зеленого кольору, котра відповідно до висновку експерта № №СЕ-19/104- 22/27520-НЗПРАП від 12.10.2022, масою 0,0791 г., є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,0590 г.
Загальна маса вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу складає 15,3882 г.
Відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «канабіс» віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до правил, передбачених ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_3 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючих, а саме щире каяття та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно не працює, за час проживання за місцем мешкання скарг відносно ОСОБА_2 не надходило, характеризується посередньо, громадський порядок не порушує. Згідно наданої відповіді адміністрацією КП «ЦМЛ ПМР ДО» №1656 від 20.10.2022 року, ОСОБА_2 на обліку у лікаря фтизіатра, психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, враховуючи відсутність в обвинуваченої постійного місця роботи та доказів наявності джерел доходу, що унеможливлює призначення останній покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі у межах ч.1 ст. 309 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, що не буде суперечити загальним засадам призначення покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 01 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 01 (один) рік.

Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_2 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, висновок експерта № СЕ-19/104-22/27520-НРПРАП від 12.10.2022, які складають 2642 (дві тисячі шістсот сорок дві) гривні 92 копійки.

Речові докази:

-упаковку в пакеті з полімерного матеріалу, горловина якого прошита та перев`язана ниткою, кінці якої скріплено фрагменти паперового згортку з пояснювальним написом, підписом експерта та відбитком печатки «для висновків» вістом якого є наркотичний засіб канабіс ( в перерахунку на висушену речовину) відповідно становить 15,3882 г. - після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1