Справа № 562/2217/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

07.11.2022 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000070 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нікілей Іркутської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого охоронцем в КЗ «Здолбунівський геріатричний пансіонат», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України, -

в с т а н о в и в :
У період часу з 17 травня 2020 року по 25 травня 2022 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою поширення матеріалів, у яких міститься символіка комуністичного тоталітарного режиму, використовуючи власну сторінку в соціальній мережі «Однокласники» під іменем « ОСОБА_6 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », для ідентифікації користувача у якій останній використовував власний абонентський номер оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 , достовірно знаючи про блокування доступу до російського соціальної мережі «Однокласники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом президента України №133 від 15 травня 2017 року, продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2020 року, затвердженого Указом Президента України №184 від 14 травня 2020 року, використовуючи спеціалізовані програми для обходу блокування VPN, умисно, цілеспрямовано, переслідуючи ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер соціальної мережі через можливість поширення інформації через всесвітню мережу Інтернет серед невизначеного кола осіб, на постійній основі використовуючи власну сторінку в зазначеній соціальній мережі для вчинення кримінальних правопорушень, використовуючи власний ноутбук марки «Lenovo» моделі «G505», діючи зі злочинним умислом, спрямованим на поширення та публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, шляхом натискання функції «лайк» та «поширити», поширював на власній сторінці з вільним доступом до перегляду іншими користувачами матеріали, що містять символіку СРСР, а саме: поєднання п`ятикутної зірки, серпа та молота, які відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» є символікою комуністичного тоталітарного режиму та згідно ч.1 ст.4 вказаного Закону заборонена на всій території України.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.436-1 КК України, тобто порушення символіки комуністичного тоталітарного режиму.

07 листопада між прокурором Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі його захисника-адвоката ОСОБА_5 у порядку та на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.436-1 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри зобов`язаний беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення із застосуванням ст.75 КК України, а саме у виді 1 року позбавлення волі без конфіскації майна зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні з ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник також просять укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.436-1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Розглядаючи у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні та наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 314, 373, 374, 394, 468-475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості, укладену 07 листопада 2022 року в кримінальному провадженні №0000070 між прокурором Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі його захисника-адвоката ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази по справі, а саме: ноутбук марки «Lenovo» моделі «G505», зарядний пристрій до нього моделі «U 1000 ЕА» та сім картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , передані ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, залишити законному володільцю.

Документи кримінального провадження №0000070 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя: