Справа № 183/4289/22
№ 1-кс/183/131/23

У Х В А Л А
21 лютого 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 338, ч.3 ст. 436-2 КК України,
прокурора ОСОБА_5
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в кінці червня 2022 року, в денний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився біля сільського будинку культури, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на публічну наругу над малим Державним Гербом України, який згідно статті 20 Конституції України є державним символом України. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що він порушує порядок використання Державних символів України, демонструючи своє зневажливе ставлення до державних символів, у присутності сторонніх осіб, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою заздалегідь заготовленої спецтехніки автокрану та принесеного з собою будівельного молотка, застосовуючи фізичну силу та спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, зухвало зруйнував малий Державний Герб України, встановлений на фасаді сільського будинку культури, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому з особливим цинізмом розбиваючи його на частини, після чого кинув частини малого Державного Герба України на землю, тим самим вчинив публічну наругу над малим Державним Гербом України.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 338 КК України, а саме - публічна наруга над Державним Гербом України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , 01 липня 2022 року, в денний час, більш точний час в ході досудового розслідування встановлено не було, виник злочинний умисел на розповсюдження матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України з використанням засобів масової інформації.
З метою реалізації вказаного злочинного умислу, шляхом поширення вказаних матеріалів через засоби масової інформації, останній надав інтерв`ю невстановленим особам, у якому виправдав та визнав правомірним вторгнення РФ на територію України, яке опубліковано у публічній групі месенджеру «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (посилання на ресурс: ІНФОРМАЦІЯ_3 ),у якому міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, на тимчасово окупованих територіях України.
Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п.п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.
24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який продовжувався у встановленим законом порядку.
У виокремлених та поширених ОСОБА_4 публікаціях міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовуння, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України.
У вчиненні вищевказананих кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з повною середньою освітою, неодружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
18.08.2022 із Куп`янською окружною прокуратурою було узгоджене повідомлення про зміну раніше пред`явленого повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 338, ч.3 ст.436-2 КК України. І з метою виконання вимог КПК України щодо належного повідомлення про виклик підозрюваного ОСОБА_4 , на сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр» були опубліковані письмові повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_4 на 18.07.2022 та на 22.08.2022 року, але у вказаний час ОСОБА_4 не прибув і місцезнаходження його не відоме.
22.08.2022 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше пред`явленого повідомлення підозру за ч.1 ст.338, ч.3 ст.436-2 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів за ч.1 ст.338 КК України, та ч.3 ст.436-2 КК України, один з яких є тяжким та покарання та передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, і є злочинами проти авторитету органів державної влади та проти миру, безпеки, людства та міжнародного правопорядку.
Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.338, ч.3 ст.436-2 КК України є докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбаченого п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
- знищити або сховати речові докази;
- незаконно впливати на свідків;
-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Обставини, які свідчать про наявність зазначених ризиків:
- ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, та з огляду на тяжкість можливого покарання за вчинення яких у вигляді позбавлення волі, вбачається ризик того, що підозрюваний може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення;
- характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, відсутність джерела доходів у підозрюваного дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інший злочин. Характер та фактичні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку;
Можливість переховування ОСОБА_4 підтверджується тим, що підозрюваний вчинив злочини, один з яких є тяжким, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавленням волі строком від 5 до 8 років, тому з метою уникнення покарання ОСОБА_4 може покинути територію України, оскільки офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, немає місця мешкання поза межами тимчасово окупованої території Куп`янського району Харківської області. На даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 та його контактні дані невідомі, відомостей щодо перебування його на підконтрольній території України не виявлено, у зв`язку із чим вручити копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та копій матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, не виявляється за можливе.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №169 від 27.07.2022, станом на 23.07.2022 оновлено перелік територіальних громад, які перебувають у тимчасовій окупації, зокрема Курилівська сільська територіальна громада Харківської області, де мешкає підозрюваний ОСОБА_4 , продовжує перебувати у тимчасовій окупації, внаслідок захоплення військовими рф вказаної території, починаючи з 27.02.2022, що ускладнює контроль за процесуальною поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 та значно збільшує зазначені в клопотанні ризики.
Куп`янському РВП ГУНП в Харківської області надавалося доручення щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , однак виконання вказаного доручення позитивного результату не надало.
У зв`язку з наведеним, посилаючись на норми ст.ст. 176-178, 183, ч.2 ст.187, 188, 189 КПК України, слідчий просив суд:
-застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стоком на 60 днів.
Прокурор в судовому засіданні просив суд залишити клопотання без розгляду, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді від 25 серпня 2022 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали закінчився, місцезнаходження підозрюваного не встановлено, у зв`язку з чим, немає можливості розглянути зазначене клопотання.
Суд, заслухавши прокурора, дослідивши клопотання, надані письмові докази, доходить до нижченаведеного.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовуння, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України.
18.08.2022 із Куп`янською окружною прокуратурою було узгоджене повідомлення про зміну раніше пред`явленого повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 338, ч.3 ст.436-2 КК України.
З метою виконання вимог КПК України щодо належного повідомлення про виклик підозрюваного ОСОБА_4 , на сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр» були опубліковані письмові повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_4 на 18.07.2022 та на 22.08.2022 року, але у вказаний час ОСОБА_4 не прибув і місцезнаходження його не відоме.
22.08.2022 ОСОБА_4 було заочно повідомлено про зміну раніше пред`явленого повідомлення підозру за ч.1 ст.338, ч.3 ст.436-2 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів за ч.1 ст.338 КК України, та ч.3 ст.436-2 КК України, один з яких є тяжким та покарання та передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, і є злочинами проти авторитету органів державної влади та проти миру, безпеки, людства та міжнародного правопорядку.
У відповідності до ст. 132 КПК України,
1. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
2. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається:
1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини;
2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
3. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно до статті 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт, 5) тримання під вартою.
Статтею 177 КПК України визначено, що
1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до приписів ст. 183 КПК України, 1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
На підставі ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановлено, що 25 серпня 2022 року слідчим суддею наданий дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 338, ч.3 ст. 436-2 КК України,з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До теперішнього часу привід підозрюваного ОСОБА_4 не здійснено.
Згідно до вимог ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Таким чином, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за обов`язкової участі підозрюваного.
Слідчим суддею відповідно до ст. 187 КПК України здійснено судовий виклик підозрюваного, але останній не з`явився, слідчий та прокурор не забезпечив явку підозрюваного у судове засідання під час розгляду зазначеного клопотання, у зв`язку з чим, слідчий суддя позбавлений можливості розглянути питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без підозрюваного та встановити наявність або відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
За таких обставин у слідчого та прокурора залишається право приймати інші процесуальні рішення щодо затримання підозрюваного та обрання інших заходів впливу.
Зазначені обставини позбавляють суд можливості розглянути клопотання по суті, у зв`язку з чим, в задоволенні клопотання належить відмовити, що не позбавляє слідчого та прокурора права звернутися до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу після усунення обставин, які перешкоджають розгляду зазначеного клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 187, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.
Повний текст ухвали проголошено о 17:10 год. 21 лютого 2023 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1