Справа № 953/6000/22
н/п 1-кс/953/4111/22
"27" жовтня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
підозрюваної - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гроза, Шевченківського району, Харківської області, громадянки України, із неповною вищою освітою, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України,-
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 під час перебування на території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, в період часу з початку травня по вересень 2022 року, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно надала згоду невстановленим представникам окупаційної адміністрації РФ на призначення її на посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території смт. Шевченкове.
10.09.2022 о 12 год. 28 хв. ОСОБА_7 затримана слідчим в порядку ст. 208, 615 КПК України та досудове розслідування відновлено.
10.09.2022 ОСОБА_7 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України особисто було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
11.09.2022 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 57 днів, а саме по 05.11.2022 включно, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні спливає 05.11.2022, але з метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також досягнення його мети.
Строк тримання під вартою підозрюваної закінчується та заміна раніше обраного запобіжного заходу не вбачається доцільною, оскільки наявні ризики передбачені п.1, п.3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання.
Захисник та підозрювана проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашній арешт.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
10.09.2022 о 12 год. 28 хв. ОСОБА_7 затримана слідчим в порядку ст. 208, 615 КПК України та досудове розслідування відновлено.
10.09.2022 ОСОБА_7 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України особисто було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
Стороною обвинувачення в обґрунтування підозри надані наступні докази: повідомлення про вчинення злочину, що надійшло із ГВ ЗНД УСБУ в Харківській області; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_7 від 10.09.2022; протокол огляду відеозапису від 15.06.2022; протокол допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтверджують зайняття ОСОБА_7 посади у незаконних органах влади.
11.09.2022 на підставі відповідної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 57 днів, а саме по 05.11.2022 включно, без визначення розміру застави.
24.10.2022 на підставі постанови заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 строк досудового розслідування у даному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто по 04.12.2022 включно.
Завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, не надалось можливим, у зв`язку із необхідністю провести допит свідків, отримання відповідей на запити слідчого.
Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй тяжкого злочину може вдатися до відповідних дій.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Злочини проти національної безпеки України є найбільш суспільно небезпечним посяганням.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваної на свідків, якій відомі всі їх дані та місця проживання, а також переховування від органу досудового розслідування, суду.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились.
Наявність ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України прокурором на доведено.
Оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватою у скоєні злочину передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, даних про її особу, наявні ризиків передбачених п.1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
При постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при обранні останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України,
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.12.2022 року, без визначення застави.
Зобов`язати слідчого 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_7 про продовження тримання під вартою останньої.
Строк дії ухвали з 27.10.2022р. по 04.12.2022р.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1