Справа № 442/2407/23
Провадження № 1-кс/442/478/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 (матеріали кримінального провадження №0000080 від 08 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України), про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

Дізнавач СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000080 від 08 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на наступне майно.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СД Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000080 від 08 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

08.04.2023 приблизно о 12:46 год. на вул.В.Великого,28 в м. Дрогобич, Львівської області у громадянина ОСОБА_5 , виявлено кристалоподібну речовину, схожу на наркотичну, яку він попередньо знайшов та зберігав для власного вжитку, без мети збуту.

Під час проведення огляду місця події у присутності двох понятих та ОСОБА_5 у нього було вилучено та упаковано у спец-пакет Національної поліції України PSP1145199 порошкоподібну речовину білого кольору, ззовні схожу на наркотичну, яка міститься у прозорому поліетиленовому згортку обмотаному жовтою клейкою стрічкою.

В ході дачі пояснення ОСОБА_5 повідомив, що вищевказану наркотичну речовину знайшов у м. Стебник, Львівської області на землі у парку, навпроти автостанції. В подальшому підняв її, сховав у ліву кишеню джинсів та в подальшому хотів її вжити без мети збуту.

З метою забезпечення завдань кримінального провадження, швидкого, повного та неупередженого розслідування виникла необхідність у проведенні експертних досліджень та проведенні інших слідчих (процесуальних) дій з вилученим майном.

Згідно ч.І ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У ч.2 ст. 168 КПК зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч.І ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до 4.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи те, що з огляду на вказане є підстави вважати, що вилучені речі, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тож підпадають під ознаки речей визначений до відповідності ст. 98 КПК України, а саме є речовими доказами, а тому у випадку не накладення арешту на вилучені речі є ризики, що докази та сліди на них будуть втрачено, що може перешкодити проведенню швидкого, повного, всебічного досудового розслідування по кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність звернутися до суду із заявленим клопотанням.

Дізнавач СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Неявка учасників судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження №0000080 від 08 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дізнавачем повністю доведено те, що накладення арешту на майно, матиме вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечен ня збереження речових доказів, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на порошкоподібну речовину білого кольору, ззовні схожу на наркотичну, яка міститься у прозорому поліетиленовому згортку обмотаному жовтою клейкою стрічкою (упаковано у спец-пакет Національної поліції України PSP1145199).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1