Справа № 303/7279/22
Провадження № 1-кп/303/588/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження за № 0000800 від 16.08.2022 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, не працює, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15.08.2022 року, близько 14 години 30 хвилин в АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 вчинив сварку з потерпілим ОСОБА_7 , в ході якої ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, тримаючи в руках ніж та плоскогубці, завдав декілька ударів по голові і кінцівках потерпілого, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді саден на спинці носа, на правому плечі та на лівому передпліччі, синцю на правому плечі та на правому стегні. Наявні тілесні ушкодження виникли від ударно травматичної дії твердим тупим, садна на спинці носа та на правому плечі по механізму удар тертя садно на лівому передпліччі, могло виникнути внаслідок колюче- ріжучого предмета, синці по механізму удар, якими можуть бути плоскогубці і затиснуті в кулак руки сторонньої особи.

Згідно висновку експерта, наявні синці відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. По давності виникнення вкладаються в дату події, що мала місце 15.08.2022 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, суду пояснив, що дійсно, 15.08.2023 року, приблизно о 14 годині, до його тещі ОСОБА_8 , яка проживає через декілька будинків від нього приїхав ОСОБА_7 з дружиною і сином. Між його тещею і потерпілим почалася сварка, теща почала звати на допомогу. Він підбіг до останніх і почав бити ОСОБА_7 , скільки разів вдарив точно не пам`ятає, в руках у нього були плоскогубці, проволока і ніж. Пам`ятає, що вони декілька разів падали. В скоєному щиро кається, попрохав у потерпілого пробачення. Цивільний позов не визнав в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 15.08.2023 року, його син ОСОБА_9 зателефонував йому і сказав, що він їздив до своєї колишньої цивільної дружини ОСОБА_10 , хотів забрати інструменти, та його колишня теща почала на нього кричати і вдарила його залізною табуреткою. Він разом з дружиною і сином поїхали до сім`ї ОСОБА_11 , щоб розібратися в ситуації. Коли приїхали до останніх додому, між ними виникла сварка, прибіг ОСОБА_6 і почав наносити йому тілесні ушкодження по голові, по носі, рукам і по обличчю. Після цього конфлікту він звертався за медичною допомогою, але в лікарні стаціонарно не лікувався, його оглянув лікар і відпустив додому. Прохає задовольнити цивільний позов, стягнути з обвинуваченого 5000 грн. матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної, а також 8 000 витрат на професійну правничу допомогу.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_12 надали аналогічні показання, пояснивши, що 15.08.2023 року до них приїхала сім`я ОСОБА_13 , після спілкування з якими в них виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_6 і ОСОБА_7 почали битися і наносити один одному тілесні ушкодження. До лікаря ОСОБА_6 не звертався, в лікарні не лікувався.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що потерпілий ОСОБА_7 являється її чоловіком. 15.08.2023 року зателефонував її син ОСОБА_9 , який сказав, що він їздив до колишньої цивільної дружини ОСОБА_15 та хотів забрати свої речі, оскільки разом вони не проживають. Знаходячись там, його колишня теща ОСОБА_8 , почала на нього кричати і вдарила його стільцем. Вони вирішили з чоловіком поїхати до останніх і розібратися в даній ситуації, але між ними виник конфлікт, прибіг ОСОБА_6 і накинувся на її чоловіка, почав наносити удари, внаслідок чого чоловік отримав тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 15.08.2023 року він поїхав до колишньої цивільної дружини і хотів забрати свої інструменти. Коли приїхав до неї додому, там знаходилася його колишня теща ОСОБА_8 , яка почала на нього кричати і вдарила залізною табуреткою. Він зателефонував батькам, поскаржився на її поведінку і вони разом поїхали розібратися до останніх. Коли приїхали до Балінтів, між ними виник конфлікт, в результаті якого його батькові ОСОБА_7 . ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження.

Крім того судом був досліджений висновок експерта № 210/2022 від 19.09.2022 року Мукачівського районного бюро судово медичної експертизи, відповідно до висновків якого у гр.-на ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на спинці носа, на правому плечі та на лівому передпліччі, синці на правому плечі та на правому стегні. Наявні тілесні ушкодження виникли від ударно травматичної дії твердим предметом, садна на спинці носа та на правому плечі, по механізму удар тертя садно на лівому передпліччі, могло виникнути внаслідок дії колюче ріжучого предмета, синці по механізму удар, якими можуть бути плоскогубці і затиснуті в кулак руки сторонньої людини, можливо за обставин, вказаних в описовій частині. Вказані вище тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 вчинив умисний кримінальний проступок, характеризується позитивно, офіційно не одружений проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, відомості про перебування на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги відсутні, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає повне визнання вини та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, пом`якшуючих покарання обставин та особи обвинуваченого, який притягається до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, раніше не судимий, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_6 у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

Стосовно цивільного позову, суд приходить до наступних висновків. Заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, потерпілий обгрунтовує тим, що факт отримання ним тілесних ушкоджень доводиться висновком експерта, а моральну шкоду обгрунтовує тим, що йому було завдано фізичного болю та страждань. Розмір матеріальної шкоди потерпілий визначив в позові в сумі 5000 гривень. Однак, в підтвердження заявленого розміру шкоди жодного належного доказу суду не представлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Під час розгляду судом справи, судом було встановлено, що розмір матеріальної шкоди в сумі 5000 гривень будь-якими доказами в підтримку визначеної потерпілим суми матеріальної шкоди суду не надано. Відтак, суд констатує, що розмір матеріальної шкоди не підлягає до стягнення.

Щодо моральної шкоди. Так, кримінальне правопорушення, яке вчинене ОСОБА_6 відносно потерпілого ОСОБА_7 мало місце і потерпілому завдані моральні страждання у вигляді фізичного болю. В обґрунтування моральної шкоди позивача зазначено, що потерпілий звертався за допомогою до лікаря, але стаціонарно не лікувався, лікувався вдома, місяць не міг працювати. Відтак, оцінюючи в сукупності суд приходить до висновку, про часткове задоволення цивільного позову, а саме в задоволенні матеріальної шкоди слід відмовити, а в частині моральної шкоди слід задовольнити частково, визначивши розмір моральної сатисфакції в сумі 3000 гривень, який буде достатнім та співмірним.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги, суд приходить до наступного. Положеннями ч.1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п. 1 ч.1 ст.118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно положень п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Щодо понесених потерпілою витрат на правову допомогу, суд, керуючись принципами справедливості та верховенства права, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, виходячи з обставин кримінальної справи, дійшов висновку, що витрати на професійну правову допомогу, надані адвокатом в суді, не підлягають до задоволення, оскільки не підтверджені належними доказами, а саме в матеріалах позову відсутній договір про надання правничої допомоги, укладений між захисником та потерпілим.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, а також витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 суму моральної шкоди у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Завкарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1