ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР за № 40000768 від 13.04.2020 року за апеляційними скаргами заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 січня 2023 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Сторожинець Сторожинецького району Чернівецької області, який проживає за адресою; АДРЕСА_1 , інваліда 3 групи, із професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 січня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Стягнуто із ОСОБА_6 на рахунок держави, витрати за проведення експертиз в сумі 1 634 грн. 50 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_6 26.03.2020 року близько 18:00 год. перебуваючи в садівничому товаристві «Мічуринець», що по вул. Спаська в м. Чернівцях, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, перелізши через огорожу, проник на територію будинку № 86,

ЄУНСС: 727/4603/20 Головуюча у 1-ій інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/112/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України

звідки викрав мідні електричні проводи, після чого продовжуючи свій злочинний умисел, проник до теплиці, звідки також викрав мідні електричні проводи (загальна довжина викрадених проводів становить 49 метрів, вартістю 230 грн.), які поклав до свого рюкзака. В подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи на території даного будинку, діючи з єдиним умислом та корисливих мотивів, шляхом відчинення дерев`яної рами вікна, проник до будинку, звідки викрав акумуляторну батарею марки «Электроисток» вартістю 280 грн. та акумуляторну батарею марки «Auto jet» вартістю 300 грн.

В подальшому, ОСОБА_6 через віконний отвір вийшов з будинку із викраденим майном, однак був помічений очевидцями разом з викраденим майном на території будинку.

ОСОБА_6 , вико навши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, розуміючи що його дії були викриті, залишив дві викрадені акумуляторні батареї біля будинку та почав тікати із електричними проводами в рюкзаку, однак злочин не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий очевидцями при спробі залишити територію будинку АДРЕСА_2 , чим намагався завдати потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 810 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_11 та захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Зі змісту апеляційної скарги заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 вбачається, що він не заперечуючи правової кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини у скоєнні кримінального правопорушення, просить змінити оскаржуваний вирок у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Визначити у резолютивній частині вироку, що початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання останнього на виконання вироку, що набрав законної сили.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд в порушення п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку не зазначив про початок строку відбування покарання.

Зі змісту апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 вбачається, що вона не заперечуючи правової кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини у скоєнні кримінального правопорушення, просить змінити оскаржуваний вирок, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_6 положення статтей 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

Стверджує, що суд не взяв до уваги ряд обставин даного кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого, які свідчать про те, що обвинувачений усвідомив протиправність своєї поведінки, став на шлях виправлення та наявні підстави вважати, що цілі покарання в даному випадку можуть бути досягнуті шляхом визначення ОСОБА_6 покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Звертає увагу суду на те, що упродовж майже трьох років розгляду судом іншого кримінального правопорушення не вчинив, з червня 2021 року здійснює діяльність, як фізична особа підприємець (роздрібна торгівля з лотків і на ринках), крім того має дохід у вигляді пенсії, має міцні соціальні зв`язки та проживає разом із матір`ю.

Зазначає, що суд помилково у вироку вказав, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері, оскільки згідно довідки від 10.04.2020 року № 554, яка досліджувалася судом та міститься в матеріалах справи ОСОБА_6 був зареєстрований 24.02.2003 року з діагнозом вживання опіоїдів, в 2006 та 2008 з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація, а з 06.04.2016 року знятий з обліку.

Крім цього, ОСОБА_6 суворо дотримувався застосованого до нього ухвалою слідчого судді від 26 травня 2020 року запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту та не зважаючи на те, що строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у зв`язку з обраним йому запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту, закінчився ще в листопаді 2020 року, ОСОБА_6 належно виконував їх упродовж всього часу розгляду кримінального провадження, а тому вважає, що цілі покарання в даному випадку можуть бути досягнуті шляхом визначення ОСОБА_6 покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Потерпіла ОСОБА_10 , яка будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явилася та не повідомила суд про поважність причин своєї неявки, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги поданих апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, з підстав наведених у ній, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти поданої захисником обвинуваченого апеляційної скарги, однак просила задовольнити апеляційну скаргу подану прокурором ОСОБА_12 , надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому ОСОБА_6 і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційних скаргах та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України в поданих апеляційних скаргах не заперечуються, таким чином колегія суддів не переглядає та не наводить доводів на їх підтвердження.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 , оскаржується, правильність призначеного покарання її довірителю.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України та роз`яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме: з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України, з яким погоджується і колегія суддів.

Твердження в апеляційній скарзі сторони захисту про можливість пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання та виправлення засудженого без реального відбування покарання, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Суд виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, врахував тяжкість злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є умисним тяжким злочином проти власності, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, однак в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не має негативних характеристик з місця проживання; є інвалідом 3 групи та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ; перебуває на обліку в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні з 2003 року з діагнозом помірні зміни особистості обумовлені епілепсією з рідкими судомними нападами та дисфоріями; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 353 ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки психічного розладу у формі розладів особистості і поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС внаслідок епілепсії, виявлені зміни психіки у вигляді когнітивних змін, однак вище вказані зміни не супроводжуються психотичними розладами та не носять значно вираженого характеру і не позбавляють ОСОБА_6 можливості віддавати звіт своїм діям та керувати ними. На момент вчинення злочину ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Обвинувачений перебуває на обліку в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері з 2003 року із синдромом залежності до опіоїдів; неодноразово звертався за психіатричною медичною допомогою до ЧОПЛ

Визнання вини обвинуваченого, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування потерпілій особі шкоди, яка є незначною, на підставі ст. 66 КК України суд визнав обставинами що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, вважав за необхідне застосувати до нього ст. 69 КК України і призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією інкримінованого йому правопорушення, у вигляді позбавлення волі на строк один рік шість місяців, про що зазначив у мотивувальній частині вироку.

У зв`язку із вищенаведеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахувавши всі обставини справи, зокрема й ті, на які посилається сторона захисту, дійшов вірного висновку про неможливість виправлення ОСОБА_6 без реального відбування покарання, а також відсутності законних підстав для застосування до нього вимог ст. 75 КК України, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого в цій частині відсутні.

Твердження сторони захисту про те, що районний суд помилково у вироку вказав, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері, оскільки згідно довідки від 10.04.2020 року № 554, яка досліджувалася судом та міститься в матеріалах справи ОСОБА_6 був зареєстрований 24.02.2003 року з діагнозом вживання опіоїдів, в 2006 та 2008 з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація, а з 06.04.2016 року знятий з обліку, є слушними, так як останній знятий з реєстрації за відсутністю даних (т. 1, а. с. 50), а тому необхідно виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері, однак вказане виключення жодним чином не впливає на призначене йому районним судом покарання, а тому апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

Окрім цього, судова колегія погоджується із доводами зазначеними в апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_8 щодо порушення районним судом п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

Так, зі змісту оскаржуваного рішення районного суду, зокрема, з резолютивної його частини вбачається, що судом помилково не було зазначено про початок строку відбування покарання, а тому з метою недопущення будь яких суперечностей при виконанні судового рішення, резолютивну частину вироку необхідно доповнити початком строку відбування покарання ОСОБА_6 .

В силу п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню, скарга захисника обвинуваченого частковому задоволенню, а вирок районного суду - зміні.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково, а заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 січня 2023 року яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання районного суду на те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері.

Резолютивну частину вироку доповнити наступним абзацом:

«Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання останнього на виконання вироку, що набрав законної сили».

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя доповідач: Судді

____________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3