Справа № 216/2299/20
Провадження № 1-кп/216/252/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 05.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянки України, освіта неповна середня, не заміжньої, не працюючої, на утриманні інших осіб не має, раніше не судимої, не зареєстрованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що в другій половині грудня 2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, приблизно о 06:30 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , з належної ОСОБА_6 куртки, що в той час знаходилась на вішаку у приміщенні вищезазначеної квартири, таємно викрала належні останній ювелірні вироби, а саме сережки з золота 585 проби, вагою 1,45 г., вартістю 1469,47 грн., та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1469,47 грн.

Окрім цього, ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що в другій половині грудня 2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, приблизно 22:00 год., перебуваючи з дозволу власника нерухомого майна ОСОБА_7 в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, з кишені штанів, що були вдягнуті на ОСОБА_7 , таємно викрала належний останньому мобільний телефон марки Nokia 150 (RM-1190) DS EAS UA BLACK Імей1: НОМЕР_1 та Імей2: НОМЕР_2 вартістю 393,33 грн., та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 393,33 грн.

Обвинувачена у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, що їй інкримінують, визнала повністю, підтвердила свої показання, які давала під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснила, що дійсно вчинила вказані вище злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давала і дає добровільно, заборонених методів до неї зі сторони обвинувачення не застосовувалось.

Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачена фактичні обставини вчинення злочинів визнає повністю.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо дане клопотання підтримали.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 правом на участь у судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_3 не скористалися, повідомлені належним чином, надали суду заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, цивільні позови заявляти відмовляються.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченої, якій декілька разів роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачена систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавала усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у її волевиявленні. Про добровільність позиції обвинуваченої та про розуміння нею правових наслідків свідчить її письмове клопотання.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченою.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченій. Ці діяння містять склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінального проступку та невеликої тяжкості злочинів, особу обвинуваченої, яка вину визнала повністю, щиро розкаялася в скоєному, не заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні немає, раніше не судима, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-наркологане перебувала та не перебуває (м.к.п.а.с. 106-107), майнову шкоду потерпілим не відшкодовано, однак цивільного позову потерпілими не заявлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, безперечне визнання вини. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченій ОСОБА_3 потрібно призначити покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України в виді позбавлення волі, але на невеликий строк в межах санкції вищезазначених статей Кримінального Кодексу України, та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання її звільнити з іспитовим строком, поклавши на неї обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій скасувати, звільнивши її з під варти, обравши ОСОБА_3 особисте зобов`язання за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишити в силі до вступу вироку в законну силу.

Потерпілими цивільних позовів не заявлено, однак за ними зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Витрати на експерта відутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 і ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй таке покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її фактичного затримання - 03.04.20203 року та перебування під вартою по 05.04.2023 року включно.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі суду.

Застосувати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишити в силі до вступу вироку в законну силу, зобов`язавши ОСОБА_3 не відлучатися за межі Кіровоградської області, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000266 (м.к.п. а.с. 24, 58, 86) зберігати в матеріалах справи.

Матеріали кримінального провадження № 0000266 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2299/20 (1-КП/216/252/23).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду,шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1