Справа № 521/8279/23
Номер провадження:1-в/521/493/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Одеса клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.Одеси надійшло клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на обґрунтування якого зазначено, що за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою він довів, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, посилаючись на добру поведінку, зазначив, що має вже три заохочення.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, вважаючи, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки оцінці підлягає увесь період відбуття покарання та засуджений мав 5 стягнень і лише 1 заохочення, раніше неодноразово був судимий.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Відповідно до ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України). Суди під час судового засідання повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії, слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і становлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, а саме:

1. 28.05.2013 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.186, ст.70, ст.75 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Знятий з обліку 30.09.2014 року у зв`язку із новим вироком.

2. 07.05.2014 року за ч.3 ст.185, 71 КК України до покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.05.2018 року по відбуттю строку покарання.

3. 31.03.2020 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

4. 18.02.2021 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

З характеристики засудженого встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.05.2020 року. Під час тримання в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» з 13.05.2020 року по 06.12.2021 характеризувався негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався 3 рози, заохочень не мав. Відповідно до ч.14 ст. 134 КВК України визнається таким, що стягнень не має.

07.12.2021 року прибув до державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14)», міста Одеса, був розподілений до відділення СПС № 5. На виробництві установи не працевлаштований, але приймає активну участь у благоустрою установи та відділення, за що отримав 1 (одне) заохочення. До дисциплінарної відповідальності притягувався 1 (один) раз, але згідно п. 14 ст. 134 КВК України вважається таким, стягнень не має.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт благоустрою установи ставиться відповідально. Намагається не порушувати вимоги пожежної безпеки. Із засудженим забезпечується проведення морального, правове естетичного, фізичного, санітарно-виховного та психологічного виховання, індивідуальних і групових формах на основі психолого-педагогічних та соціальних виховних принципів і методів на що він реагує позитивно. Приймає участь реалізації програм диференційованого виховного впливу, та в організації виховних заходів, які проводяться в установі. До підвищення наявного загальноосвітню рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. У роботі самодіяльних організацій участі не приймає.

Відповідно до ст.110 КВК України, родинні стосунки не підтримує. З метою виявлення факторів, що спричинили протиправну поведінку засудженого формування актуальних цілей соціально-виховної із засудженим проведено оцінку ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення. В результат проведеної роботи встановлено середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства. На профілактичних обліках не перебуває, за вироком суду матеріального позову не має, за вироком суду провину визнав.

Крім того, комісія установи (протокол №17 від 14.09.2022 року) вирішила не направляти матеріали до райсуду з приводу заміни невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно засудженого ОСОБА_4 , який не став на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Так, згідно до частини 1 та 2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. А також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання , суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

Єдиною і достатньою підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 п.13 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, повинні містити характеристику, що відображає процес виправлення засудженого та стосується всього періоду відбування ним покарання, дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Зазначені у характеристиці якості засудженого можуть свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Також, суд зазначає, що до ОСОБА_4 , який раніше був неодноразово засуджений, в місцях позбавлення волі неодноразово застосовувалися дисциплінарні стягнення та лише незадовго до настання часу, який безпосередньо передує заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке прослідковуються позитивні зміни у поведінці ОСОБА_4 . Висновки про виправлення особи слід робити не лише за період, який безпосередньо передує моменту заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке, а за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженого ОСОБА_4 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання та що він довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення клопотання не має.

Керуючись ст. ст. 50, 82 КК України, ст. ст. 537,539,376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1