Справа № 642/1087/23
Провадження № 1-кп/642/151/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001218 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова Харківської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, працюючої на посаді охоронника у магазині «Аврора» (м. Харків, вул. Різдвяна, 16), раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 354 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова 06.03.2023 року з Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001218 від 22.11.2022, відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.354 КК України.

З обвинувальним актом до суду також надійшла угода про визнання винуватості, укладена 03.03.2023 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що 16 листопада 2022 року близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_4 , яка згідно наказу № ЛФ 00005571 від 20.10.2022 на той момент обіймала посаду охоронника магазину «Аврора» тобто являлась працівником вищезазначеного магазину та згідно посадової інструкції не виконувала організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, знаходячись на своєму робочому місці, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 16, отримала інформацію від касира торгівельного залу ОСОБА_6 про те, що остання виявила на території торгівельного залу підозрілу жінку. Відреагувавши на повідомлення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 зупинила підозрілу жінку на виході з магазину та запросила останню пройти до службового приміщення магазину. В ході спілкування у службовому приміщенні у підозрілої жінки, яка у подальшому виявилась ОСОБА_7 , було виявлено товар, за який остання не сплатила, пройшовши касову зону магазина. ОСОБА_7 добровільно видала несплачений товар працівникам магазину.

У подальшому 16 листопада 2022 року близько 16 год. 00 хв., знаходячись у службовому приміщенні магазину, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 16, у ОСОБА_4 раптово виник корисливий умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за невчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а саме: на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за неповідомлення про її неправомірні дії органам поліції з метою уникнення останньою у подальшому адміністративної або кримінальної відповідальності з використанням свого становища, яке вона займає на підприємстві, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди у ОСОБА_7 . Про свій злочинний намір та його реалізацію ОСОБА_4 не повідомила керівництво свого підрозділу та компанії.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, використовуючи своє становище, яке вона займає на підприємстві, ОСОБА_4 почала вимагати у ОСОБА_7 надати їй неправомірну вигоду (грошові кошти у розмірі 10000 грн.) за неповідомлення до органів поліції про неправомірні дії ОСОБА_7 з метою уникнення останньою у подальшому адміністративної або кримінальної відповідальності. Після неодноразових вимог з боку ОСОБА_4 надати їй грошові кошти в якості неправомірної вигоди, ОСОБА_7 погодилась надати 1000 грн. В момент передачі грошових коштів ОСОБА_4 помітила в кармані ОСОБА_7 наявність більшої суми, ніж 1000 грн., та почала вимагати від ОСОБА_7 надати їй всі грошові кошти, які є у ОСОБА_7 , на що остання погодилась та передала ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 8740,00 грн. (вісім тисяч сімсот сорок грн. 00 коп.) в якості неправомірної вигоди за невчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в установі чи організації, в інтересах того, хто надає таку вигоду. Після отримання грошей від ОСОБА_7 ОСОБА_4 , як і обіцяла, не стала повідомляти про неправомірні дії ОСОБА_7 до органів поліції з метою притягнення останньої до кримінальної або адміністративної відповідальності та відпустила її. Про свій злочинний намір та його реалізацію ОСОБА_4 не повідомила керівництво свого підрозділу та компанії.

Такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.354 КК України, як одержання працівником підприємства, установи чи організації, який не є службовою особою, неправомірної вигоди для себе за невчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в установі чи організації, в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 03.03.2023 року та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Вивчивши надані документи, допитавши обвинувачену ОСОБА_4 , та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час підготовчого розгляду кримінального провадження добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні нею кримінального правопорушення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.354 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 гривень.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачена згодна. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст. 354 ч.4 КК України оговорені сторонами

Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що права надані їй законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнана; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання вона в змозі реально, оскільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 354 КК України визнає повністю, зобов`язується сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявлення та припинення інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено. Суд переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками одержання працівником підприємства, установи чи організації, який не є службовою особою, неправомірної вигоди для себе за невчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в установі чи організації, в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, що вказує на кваліфікацію діяння за ч.4 ст. 354 КК України, обвинувачена визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до не тяжкого злочину. Свою вину в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення обвинувачена визнала повністю.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченої, суд враховує, що остання є особою, яка раніше не судима, заміжня, має на утриманні малолітню дитину та матір-пенсіонерку, офіційно працює, має постійне місця реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, суд не вбачає.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 може сприяти покарання, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 гривень.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченою.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 394, 474- 476, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 03.03.2023 року, що укладена у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001218 від 22.11.2022 року, між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 354 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Речові докази у справі: диск «DVD-R Verbatim 4,7 GB» з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину «Аврора», який зберігається в матеріалах кримінального провадження- залишити в цих матеріалах.

Грошові кошти в сумі 8740 гривень, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваною про визнання винуватості може бути оскаржений безпосередньо до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

-обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1