Справа № 183/1442/23
№ 1-кс/183/1162/23

У Х В А Л А
22 березня 2023 року м. Новомосковськ
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_4 , який перебував на території Балаклійської територіальної громади Ізюмського району Харківської область, на початку серпня 2022 року виник злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії незаконним органами влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагазькими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент російської федерації володимир путін, а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади російської федерації, всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.
24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, та в подальшому продовжено згідно Указів Президента України № 133/2022 від 14 квітня 2022, № 259-2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022.
ОСОБА_4 незважаючи на зобов`язання по неухильному додержанню Конституції та законів України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, будучи обізнаним про факт ведення російською федерацією агресивної війни проти України з метою підтримки держави-агресора, її окупаційної адміністрації на тимчасово окупованих територіях України та збройних формувань російської федерації та завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, став на шлях вчинення злочину проти основ національної безпеки - провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі з окупаційною адміністрацією держави-агресора, за наступних обставин.
- кожного буднього дня тижня, вранці, на території ТОВ «Балаклійське ХПП», ОСОБА_4 проводив наради з працівниками підприємства, на яких надавав вказівки щодо провадження господарської діяльності підприємства, розподіляв роботу між працівниками, заслуховував звіти про виконану роботу, а також здійснював інші організаційно-розпорядчі функції як керівник з метою організації роботи підприємства;
- приймав участь в нарадах окупаційної адміністрації м. Балаклія, яка знаходилась за адресою: Харківська обл., Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Жовтнева, 18, на яких отримував вказівки щодо подальшого провадження господарчої діяльності підприємства;
- подавав заявки на ім`я начальника тимчасової окупаційної адміністрації м. Балаклія Ізюмського району з метою отримання гуманітарної допомоги в якості заробітноїплати працівникам підприємства за червень-липень 2022 року;
- 01.08.2022 уклав договір № 1 «Складского хранения зерна», який підписаний «Трудовым колективом «Балаклейское хлебоприемное предприятие» в лице и.о. директора ОСОБА_6 , и поклажедавца ОСОБА_7 », згідно якого, відповідно до встановлених грошових тарифів, прийняв на зберігання до підприємства сільськогосподарську продукцію - зерно;
- 03.08.2022 уклав договір № 3 «Складского хранения зерна», який підписаний «Трудовым колективом «Балаклейское хлебоприемное предприятие» в лице и.о. директора ОСОБА_6 и поклажедавца ОСОБА_8 », згідно якого, відповідно до встановлених грошових тарифів, прийняв на зберігання до підприємства сільськогосподарську продукцію - зерно;
- 10.08.2022 уклав договір №2 «Складского хранения зерна», який підписаний «Трудовым колективом «Балаклейское хлебоприемное предприятие» в лице и.о. директора ОСОБА_6 и поклажедавца ФОП « ОСОБА_9 », згідно якого, відповідно до встановлених грошових тарифів, прийняв на зберігання до підприємства сільськогосподарську продукцію - зерно;
У зв`язку з чим, у період з початку серпня 2022 року,точний день та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи на території м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, ОСОБА_4 проваджував господарську діяльність ТОВ «Балаклійське ХПП» у взаємодії з представниками тимчасової окупаційної адміністрації міста Балаклія Ізюмського району Харківської області.
У вчиненні злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, одружений, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
10.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України тобто колабораційній діяльності, а саме впровадженні господарської діяльності у взаємодії із незаконним органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченою ч. 4 ст. 111-1 КК України, який є не тяжким злочином, за який відповідно до санкції статті передбачене покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.
Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки.
Для забезпечення конфіскації майна і можливого цивільного позову у порядку, визначеного кримінальним процесуальним законодавством, накладається арешт на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, на яких законом покладено матеріальна відповідальність за його дії, а також вилучається майно, на яке накладено арешт.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на житлові будинки, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_2 , зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 ;
2.АДРЕСА_3 , зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 .
Також, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на земельні ділянки, за наступними кадастровими номерами:
Відповідно до розпорядження ВСУ №11/0/9-22 від 18.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Прокурор зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, водночас, санкція ч.4 ст. 1101 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання - конфіскація майна, у зв`язку з чим, з метою забезпечення подальшого виконання можливого покарання, з метою забезпечення конфіскації майна, виникла необхідність у арешті майна, яке належить на праві власності підозрюваному
Враховуючи наведене, у клопотання прокурор, посилаючись на вимоги ст. ст. 40, 131, 132, 170 175 КПК України, просив суд,
накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
житлові будинки, що розташовані за адресою:
-АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 ;
-АДРЕСА_3 , зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 ;
які зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна та з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно ОСОБА_4 обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину.
Прокурор у своїй заяві просив суд розглядати клопотання за його відсутності, просив задовольнити клопотання.
Розглянувши клопотання, долучені до клопотання письмові докази, доходжу до нижченаведеного.
Встановлено, що у зазначеному вище кримінальному провадженні 10.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенняч, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України (провадження господарської діяльності у взаємодії із незаконним органами влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора (колабораційна діяльність).
У відповідності до ст. 131 КПК України, 1. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. 2. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого: арешт майна..
Згідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 170 КПК України,
1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 5 статті 179 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, відповідно до санкції якої передбачено покарання у тому числі у вигляді конфіскації майна.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на житлові будинки, що розташовані за адресою:
- АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 ;
- АДРЕСА_3 , зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 .
Також, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на земельні ділянки, за наступними кадастровими номерами:
Оскільки ОСОБА_4 є власником зазначеного вище майна, обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, відповідно до санкції якого передбачено покарання, у тому числі у вигляді конфіскації майна, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, враховуючи правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
З метою забезпечення конфіскації майна, накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податку НОМЕР_2 , а саме, на:
-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;
Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна в частині речей та предметів, що перебувають у вільному обігу, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 09:30 год. 22 березня 2023 року

Слідчий суддя ОСОБА_1