Провадження 11-кп/824/2820/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2023 року ОСОБА_6 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК Українипродовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.05.2023 з правом внесення застави.

Рішення суду обґрунтовано тим, що на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою вважати такі ризики реальними є та обставина, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, по-друге, обвинувачений ОСОБА_6 , використовуючи вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показань, має можливість на них незаконно впливати, по-третє може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має законного джерела доходу, а тому жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Так апелянт указав, що обвинувачений ОСОБА_6 не має мети переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки з початку лютого 2022 року перебуває в м. Києві та не має можливості виїхати за кордон, у зв`язку з введенням воєнного стану в країні; також обвинувачений не має мети та можливості знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки в його помешканні було проведено обшук і вилучено усі необхідні речі. Також, обвинувачений не має можливості впливати на свідків, оскільки він з ними не знайомий, а потерпілі відсутні в даному кримінальному провадженні. Зважено захисником також і про те, що обвинувачений не перешкоджає кримінальному провадженню та не має мети вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з наведеним вище, на переконання захисту, стороною обвинувачення не було доведено неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобіганню встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого впродовж досудового розслідування. Вважав застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим через надмірну суворість, у зв`язку з чим, запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього. Поряд цим, апелянт звернув увагу про те, що в оскаржуваній ухвалі в порушення вимог ст. 182 КПК України не було вказано розмір застави визначений обвинуваченому ОСОБА_6 , що позбавило сторону захисту можливості чітко розуміти підстави та наслідки застосування такого запобіжного заходу. Просив скасувати ухвалу та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_7 та прокурор до суду не з`явились, будь - яких заяв про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин неявки від них до суду не надходило. Заяв від ОСОБА_6 про його бажання брати участь у справі також не надходило. Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до вимог ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередити ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку із його недостатнім стримуючим впливом за наявності зазначених вище обставин. Дієвим заходом, який в змозі виконати завдання по мінімізації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є запобіжний захід у виді застави, який застосований судом першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_6 і який є альтернативним до запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою. Щодо доводів захисника про те, що місцевим судом в оскаржуваній ухвалі не було зазначено розмір такої застави, у зв`язку з чим, сторона захисту позбавлена можливості розуміти підстави і наслідки застосування такого запобіжного заходу, то колегія суддів звертає увагу про те, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2022 до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Даною ухвалою судом у відповідності до вимог ст. 182 КПК України у якості альтернативного запобіжного заходу, визначено розмір застави, а також визначено умови і порядок виконання даної ухвали в разі внесення застави, що указує на безпідставність доводів сторони захисту.

Отже, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Враховуючи викладене, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________ ___________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4