справа № 619/1435/23
провадження № 1-кп/619/92/23
ВИРОК

іменем України

20 березня 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000035 від 07.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Киселі Первомайського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, працює формувальником у ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Під час проведення дізнання встановлено, що 01.03.2023 приблизно об 11 год 00 хв ОСОБА_3 перебував у приміщенні ТОВ «Посад» за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Пересічне, вул. Сумський Шлях, буд. 233-А, та якому повідомили, що між його племінником ОСОБА_4 , який перебував на вулиці біля приміщення вказаного магазину, та ОСОБА_5 виник конфлікт, на що ОСОБА_3 вибіг на вулицю. Перебуваючи на вулиці біля зазначеного магазину між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на раптово виниклих неприязних відносинах виник конфлікт, на фоні якого у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на нанесення останньому тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого прямого умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 стоячи навпроти останнього наніс один удар кулаком лівої руки в область носу останнього, від дії якого ОСОБА_5 впав на землю. У подальшому ОСОБА_3 продовжуючи свої незаконні дії, стоячи біля лежачого на землі ОСОБА_5 наніс один удар лівою ногою в область лівого стегна, далі наніс один удар правою ногою в область грудної клітини, від яких потерпілий повернувся на правий бік тулубу, після чого ОСОБА_3 наніс два удари правою ногою в область лівої частини спини та сів зверху лежачого ОСОБА_5 та почав душити двома руками. У результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта від 14.03.2023, спричинені наступні тілесні ушкодження: садна на спинці носу у середній третині, на лівій бічній поверхні шиї у середній та нижній третині; синці на передній поверхні грудей у ділянці проекції тіла груднини, у ділянці нижнього кута лівої лопатки, з розповсюдженням на ділянку проекції грудного відділу хребта, у поперековій ділянці практично на всьому протязі, у ділянці проекції правого плечового суглобу по задній поверхні, на правій бічній поверхні шиї у середній третині, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

До обвинувального акту прокурором додана письмова згода підозрюваного ОСОБА_3 , складена у присутності захисника, щодо визнання своєї винуватості у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, та заява потерпілого ОСОБА_5 , за замістом якої він не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (ч. 1 ст. 302 КПК України).

На виконання зазначених вище вимог керівником Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 надано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 381, ч. 1 ст. 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, які маються у матеріалах кримінального провадження, а саме: є таким, що не має судимості, за місцем свого мешкання зарекомендував себе з позитивного боку, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, на роботі зарекомендував себе як кваліфікований, старанний, уважний та ініціативний працівник, до виконання службових обов`язків ставиться відповідально, конкретні обставини вчинення кримінального проступку, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

За таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність претензій з боку потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377, 381-382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання ним копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1