Справа №243/2660/22
Провадження №1-кп/243/514/2022
ВИРОК
Іменем України
14 листопада 2022 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за допомогою єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні та в режимі відео конференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000733 від 22.07.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 124 КК України та угодою про примирення, яка була укладена на стадії досудового розслідування між потерпілим та підозрюваним.
В судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2022 року приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі знайомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , де спільно вживали спиртні напої.
22 липня 2022 року, приблизно о 14 год. 10 хв., знаходячись в зазначеному місці між ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_5 , з іншої сторони, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 повалив на землю ОСОБА_6 та схопившись двома руками за горло останнього почав його душити.

В результаті цього ОСОБА_5 , відчувши сильну фізичну біль, та намагаючись захиститись від противоправних посягань на своє здоров`я з боку свого знайомого, маючи при цьому можливість відвернути і припинити посягання у іншій спосіб або уникнути противоправних суспільно небезпечних посягань, не оцінив небезпечності посягання та перевищуючи межі необхідної оборони, підібрав з землі правою рукою невстановлений під час досудового розслідування предмет з гострим кінцем, та умисно, передбачаючи тяжкі наслідки від своїх дій, лежачі на спині навпроти потерпілого ОСОБА_4 , наніс ОСОБА_4 не менше трьох ударів вищезазначеним предметом в область тулубу, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото різане поранення грудної клітини зліва, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння, непроникаюче колото різане поранення грудної клітини справа, колото-різана рана лівого плеча, які відноситься до легких тілесних ушкоджень.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 31.08.2022 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у приміщенні службового кабінету № 311 слідчого відділення ВП №4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, розташованого по вул. Університетській, б. 30, м. Слов`янська було укладено угоду про примирення, згідно умов якої підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю і беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сприяв досудовому розслідуванню, а потерпілий ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного ОСОБА_5 не має.
З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 124 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до положень ч.3 ст. 469 КПК України - угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення від 31.08.2022 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому в судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України. Пояснив, що наслідки укладання угоди йому відомі.
Крім того, ОСОБА_5 повністю визнав цивільний позов прокурора про стягнення з нього на користь Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» витрат на стаціонарне лікування особи, яка постраждала внаслідок злочину в сумі 6982 гривень 24 копійки.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити узгоджену в ній міру покарання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні даної угоди сторонами були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України та не заперечував проти затвердження угоди про примирення, яка була укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
Крім того вказав, що повністю підтримує заявлений ним в порядку ст. 128 КПК України цивільний позов щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» суми в розмірі 6982 гривень 24 копійки, в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_4 .
Суд, заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, дослідивши угоду про примирення, а також матеріали кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, - дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, тобто в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про примирення міри покарання ОСОБА_5 за ст. 124 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України вважається не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога на теперішній час не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання якими є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Крім того, судом встановлено, що угода про примирення від 31 серпня 2022 року, яка укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, укладання угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє, свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим та підозрюваним, та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Матеріалами справи встановлено, що прокурором було заявлено цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» 6982 гривень 24 копійки, в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка постраждала внаслідок злочину.
Сума витрат повністю знайшла своє обґрунтування під час судового засідання та підтверджується довідкою КНП «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» № 01/8-41 від 31.08.2022, доданою до матеріалів справи та дослідженою в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
В ході судового розгляду цивільний позов прокурора знайшов своє підтвердження та був у повному обсязі визнаний обвинуваченим.
Таким чином, вказаний позов підлягає задоволенню повністю.
Цивільний позов потерпілим не заявлений.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 368, 468, 469,471, КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 серпня 2022 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000733 від 22.07.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

п.1.п.2 ч.1 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
п.2 ч.2 ст.76 КК України:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь КНП СМР «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» р/р НОМЕР_2 , МФО 820172 ГУ ДКСУ м. Слов`янськ Донецької області, ОКПО 01991197, в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка постраждала внаслідок злочину 6982 (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 24 коп.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Строк дії заходу забезпечення кримінального провадження, який був обраний в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 у виді домашнього арешту -сплинув.

Під час судового розгляду запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обирались.

Речові докази відсутні.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1