Справа № 454/1785/14-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Жвирка Сокальського району Львівської області, громадянина України, освіти вищої, одруженого, раніше несудимого, працюючого комерційним директором ПП «ДМ-Люкс», проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

за ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується органом досудового розслідування у тому, що він 27.03.2014р. близько 17.30год. по АДРЕСА_1 , на території майданчику позаду адміністративної будівлі ПП «ДМ-Люкс», під час словесного конфлікту, умисно наніс ОСОБА_5 три удари кулаком в обличчя, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у виді перелому кісток носа, крововиливу в очні ділянки, крововиливу в слизову оболонку зовнішнього кута правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи, а саме перелом кісток носа - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та крововиливи, крововиливи- до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, у якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в порядку вимог статті 49 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, висловивши думку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, в порядку статті 49 КК України.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального правопорушення невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Із врахуванням санкції ч.2 ст. 125 КК України, яка передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, передбачене цією нормою кримінальне правопорушення відповідно до ч.4 ст. 12 КК України являється кримінальним проступком.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачують ОСОБА_6 мали місце 27 березня 2014р. , тобто на даний час минуло більше трьох років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Як встановлено судом, що строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою згоду.

Окрім того, зміст ухвали має містити лише суть питання, що вирішується ухвалою, встановлені судом обставини, що стосуються цього питання із посиланням на докази, мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону, яким він керувався, висновки та інше.

Тому, з врахуванням засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, до ухвалення вироку у справі суд не може робити висновки про винуватість особи, тим більше тоді, коли строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності спливли значно раніше, ніж суд робить такий висновок.

Натомість надання судом оцінки доказам та висновку щодо доведеності вини особи у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення при прийнятті рішення про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суперечить засадам презумпції невинуватості та доведеності вини.

Аналогічне слідує із висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.09.2022 р. у справі № 559/182/19.

За змістом висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 р. (справа № 203/241/17) у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані із здійсненням кримінального провадження, в т.ч. й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Разом з тим, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином заявлені позови прокурора Сокальського району Львівської області в інтересах Міністерства охорони здоров`я та ОСОБА_5 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 129, 284, 285, 286, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 125 КК України, - закрити.

Позов прокурора Сокальського району Львівської області в інтересах Міністерства охорони здоров`я до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в сумі 820,08грн. залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та доповнення до нього про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, стягнення судових витрат: матеріальної в сумі 332,41грн., упущеної вигоди в сумі 67 079,26грн., моральної шкоди 300 000грн. судових витрат 30 000грн.- залишити без розгляду.

Витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані із здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення..

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1