Справа № 716/297/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 м.Заставна

Слідчий суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника відділення №1 (м.Заставна) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодружений, офіційно не працює, освіта середня, раніше судимий:

- 05.04.2021 Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним строком на 2 роки;

- 29.07.2021 Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185 та ч.1 ст.304 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним строком на 2 роки;

- 24.12.2021 Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним строком на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке 25.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000751, за ознаками складу злочину передбаченого ст.289 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділення №1 (м.Заставна) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Посилається на те, що о 19:00 год. 24.02.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_7 , знаючи що припаркований на території вищевказаного господарства автомобіль «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , та який належить згідно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 , є не зачиненим, та ключі від вищевказаного автомобіля знаходяться у його салоні разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, реалізуючи раптово виниклий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, без відома та згоди власника, шляхом повороту ключа у замку запалювання завів двигун вищевказаного транспортного засобу, натиснув на педаль газу та розпочав рух транспортного засобу. Після цього з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим автомобілем «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 зник у невідомому напрямку, розпорядившись ним на власний розсуд. В подальшому близько 22:00 годин 24.02.2023 залишив вищевказаний автомобіль по вул. Макаренка м. Заставна, де в подальшому автомобіль «ВАЗ 2105» був виявлений працівниками поліції ВП № 3 (м. Заставна) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Відомості за вказаним фактом, 25.02.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000751 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.289 КК України.

25.02.2023 винесено постанову про зміну кваліфікації з ч.1 ст.289 КК України на ч.2 ст.289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно.

25.02.2023 ОСОБА_5 затриманому в порядку ст.208 КПК України, вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 вбачається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, запобігання впливу на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливим внесенням застави в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний в судовому засіданні обставини скоєння ним кримінального правопорушення визнав. Показав, що перебував в гостях у потерпілого ОСОБА_7 де вони спільно вживали спиртні напої. В подальшому він виявив бажання поїхати в гості до своєї дівчини. У зв`язку з цим він вирішив викрасти транспортний засіб марки «ВАЗ 2105», що належить потерпілому. В середині салону були ключі, а тому він зміг безперешкодно запустити двигун та поїхати. При цьому згоду потерпілого ОСОБА_7 на це він не отримував.

Щодо обрання запобіжного заходу, то заперечував проти цього. Разом з тим, вказав, що в разі визначення застави його родичі мають змоги її внести, однак в меншому розмірі ніж визначено прокурором.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Також вказав, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, які б свідчили про невиконання його підзахисним процесуальних обов`язків та можливість впливати на потерпілого та свідків. У випадку задоволення клопотання просив визначити розмір застави менший ніж зазначено в клопотанні.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 25 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000751 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

25 лютого 2023 року ОСОБА_5 за ч.2 ст.289 КК України повідомлено про підозру. Останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Це вбачається з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 24.02.2023, протоколами огляду місця події від 24.02.2023 та від 25.02.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 25.02.2023, протоколом освідчення на наявність тілесних ушкоджень від 25.02.2023, протоколом затримання від 25.02.2023, протоколом допиту підозрюваного від 25.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 25.02.2023.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Також вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст.177 КПК України. Береться до уваги і той факт, що підозрюваний не має достатньо міцних соціальних зв?язків, оскільки проживає з дідусем та бабусею, не одружений, офіційно не працевлаштований, відсутні відомості про характеристику особи по місцю проживання. Враховується судом і те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення та кримінальне правопорушення проти власності. Даний факт вбачається з вимоги УІАП та вироку суду від 24.12.2021.

З врахуванням вказаного, а також виду покарання, що йому загрожує, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки органом досудового розслідування ще не проведено цілий ряд слідчих (розшукових) дій.

Що стосується зазначеного в клопотанні слідчим ймовірного ризику впливати підозрюваним на потерпілого та свідків, вважаю, що даний ризик не доведений жодними обставинами. Крім того, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання необхідні слідчі дії з вказаними особами вже проведені, а саме відібрано пояснення, надано процесуальний статус та допитано у цьому статусі.

Саме тому, слідчий суддя приходить до висновку, що для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні та доведені в судовому засіданні, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним і не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини кримінального провадження, майновий стан підозрюваного та його родичів, вважаю за необхідне визначити підозрюваному заставу в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає (2684 грн х 40 розмірів) 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника відділення №1 (м.Заставна) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком до 26 квітня 2023 року 03-10 години.

Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Заставнівського районного суду Чернівецької області: отримувач коштів - ГУК у м.Києві (м.Київ) 22030200, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) - 899998, номер рахунку - UA0008745, код класифікації доходів бюджету - 22030200.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обовязки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі м.Заставна Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 26 квітня 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово відділення №1 (м.Заставна) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, Заставнівський відділ Чернівецької окружної прокуратури та слідчого суддю Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого-судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору та підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1