Справа № 756/9890/22
Номер провадження № 1-кп/756/1408/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, направлення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 29.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002164 до Київського апеляційного суду задля визначення підсудності, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

УСТАНОВИВ:

02.11.2022 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт затверджений 31.10.2022 у кримінальному провадженні, внесеного 29.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002164, у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України про обрання продовження заходу в вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки строк дії раніше обраного запобіжного заходу закінчується 16.11.2022. При цьому, на думку прокурора наразі існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, осіб, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення та будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні.

На вказані ризики, на думку прокурора, вказують ті обставини, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки усвідомлює міру покарання за кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується та з метою уникнення відповідальності може переховуватись від суду. При цьому обвинувачений учинив злочин пов`язаний із посяганням на статеву свободу та недоторканість із застосуванням насильства.

Ризиком вчинення іншого кримінального правопорушення прокурором зазначено врахування мети, способу та обстановки вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його насильницький характер, що свідчить про високу імовірність вчинення обвинуваченим аналогічних злочинів в подальшому.

На підтвердження ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, осіб, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, прокурор зазначає, що обвинуваченому відомо місце проживання вказаних осіб, він особисто з ними знайомий та шляхом погроз, підкупу, вмовлянь може схилити вказаних осіб до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що може негативно вплинути на швидке, повне, всебічне та неупереджене проведення судового розгляду.

Враховуючи мету, спосіб, та обстановку вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , винятковий характер та суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, на думку прокурора він може іншим чином перешкоджати швидкому, повному, всебічному та неупередженому проведення судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила суд його задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив в його задоволенні відмовити посилаючись на те що наведені прокурором ризики не є обґрунтованими та обрати інший більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не є обґрунтованими та просив обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав думку обвинуваченого, захисника та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та захисника, законного представника, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, щодо ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Судом уже було наведено, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості обвинуваченого. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Однак, на думку суду, останній, діючи як суд встановлений законом для розгляду справи по суті, не має право на стадії підготовчого розгляду вирішувати такі питання як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в розгляді справи як такий, що вже надав відповідні висновки, щодо доказів в порядку статей 4, 94 КПК України, та обґрунтованості підозри, що межує з доведенням винуватості. Тим більше, ці висновки також ґрунтуються і на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 17, 22, 23, 26 КПК України.

Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку, судом встановленим законом, було надано відповідні висновки наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження судом до постановлення вироку.

Ураховуючи це, суд, надаючи оцінку наявності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ураховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, тобто обставин, які викладені в обвинувальному акті. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Отже, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування запобіжного заходу з огляду потреб судового провадження.

У зв`язку з наведеним, суд не досліджував надані прокурором в якості обґрунтування підозри докази, а також міркування захисника щодо необґрунтованість підозри.

Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення обвинуваченого в судовому засіданні, його законного представника, а також відомості про особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, осіб, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження. Але даних на підтвердження наявності ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КАК України, а саме, будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні прокурором не надано, суд приходить до висновку про його недоведеність.

Отже, на думку суду, наразі існують підстави для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також суд наголошує, що наразі саме обраний запобіжний захід тримання під вартою, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам наявності ризику, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченого та наведені прокурором у клопотанні. Отже наразі відсутні підстави для того, аби змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження, відповідно до вимог ст. 315 КПК України запобіжного заходу на час розгляду справи судом.

У зв`язку з тим, що формулювання обвинувачення стосується дій, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, із застосуванням насильства, на думку суду, відповідно до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України , ОСОБА_4 не слід визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Крім того, прокурором заявлено клопотання про направлення кримінального провадження, внесеного 29.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002164, у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України до Київського апеляційного суду для визначення підсудності. В обгрунтування такого клопотання прокурор посилається на те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 13.10.2022 визначена підсудність за Подільським районним судом м. Києва кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.4 ст.186 КК України, де має місце спільна подія кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_4 . Отже з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, прокурор просить суд задовольнити його клопотання та звернутись з поданням до Київського апеляційного суду з поданням задля визначення підсудності.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, мотивуючи тим, що таке рішення може ускладнити судовий розгляд кримінального провадження, в якому обвинувачується його підзахисний ОСОБА_4 та затягнути його завершення.

Обвинувачений та його законний представник у судовому засіданні підтримали позицію захисника та просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та захисника, законного представника, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.10.2022 визначено підсудність за Подільським районним судом м. Києва кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.4 ст.186 КК України, а саме мають спільну подію кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження задовольнити клопотання прокурора та звернутись з поданням до Київського апеляційного суду з поданням задля визначення підсудності кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.152 КК України.

Інші питання, пов`язані з підготовкою судового засідання, у тому разі щодо прийняття позовної заяви потерпілого, передбачені ст. 314, 315 КПК України, судом не вирішувались.

Керуючись статтями 7, 27, 34, 177-178, 182-183, 193-194, 200, 314-315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_4 не визначати.

Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 06.01.2023 та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Клопотання прокурора про направлення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 29.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002164, у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, до Київського апеляційного суду задля визначення підсудності задовольнити.

Направити обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 29.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002164, у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України до Київського апеляційного суду задля визначення підсудності.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, або в той же строк та в тому ж порядку, з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1