пр. № 1-о/759/4/22
ун. № 759/7750/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника засуджених вироком Святошинського районного суду міста Києва від 17.03.2003 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , інші учасники - потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 17.03.2003 із внесеними до нього змінами ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31.03.2004 року засуджено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 366 КК України, кожного окремо, з призначенням покарання.

Згідно з вказаним вироком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винуватими у тому, що вони, займаючи посади старших уповноважених Московського РУ ГУ МВС України в м. Києві, 29.01.1999 у службовому приміщенні по вул. Голосіївській, 15 в м. Києві застосували до потерпілого ОСОБА_8 фізичне насильство, заподіявши йому різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження та своїми діями образили його особисту гідність, а з метою приховати злочин - склали неправдиві рапорти про нібито вчинення ОСОБА_8 дрібного хуліганства, у зв`язку з чим останньому було призначено 15 діб адміністративного арешту. Також, 28.07.2000 ОСОБА_3 під час планової перевірки, яку здійснював в приміщенні фірми «Хімкор» за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 1, побив оператора ОСОБА_9 , здавлював йому шию удавкою, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 08.02.2005 відмовлено у задоволенні касаційних скарг засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх захисників на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 17.03.2003 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31.03.2004.

Захисник засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про перегляд вироку Святошинського районного суду міста Києва від 17.03.2003 за нововиявленими обставинами (ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України), просить його скасувати та постановити виправдувальний вирок. В обґрунтування своєї заяви захисник вказує на те, що під час судового розгляду, за результатами якого постановлений оскаржуваний вирок, суду та іншим учасникам судового процесу не були відомі обставини, які спростовують доводи сторони обвинувачення і мають істотне значення, а саме - свідок ОСОБА_10 надав органам досудового розслідування та суду по суті цієї справи завідомо неправдиві показання, що знайшло своє підтвердження в ухвалі Солом`янського районного суду міста Києва від 05.04.2017 року; потерпілий ОСОБА_9 надав суду неправдиві показання щодо своєї освіти, що знайшло своє підтвердження у відповіді МОН України від 02.02.2012 року № 361/0106 на запит адвоката.

30.05.2017 Святошинським районним судом міста Києва відкрито провадження за даною заявою захисника.

24.07.2017 Святошинським районним судом міста Києва заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Святошинського районного суду міста Києва від 17.03.2003 року, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засуджені за ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 366 КК України, залишено без задоволення.

03.07.2018 Апеляційним судом міста Києва ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 24.07.2017 про залишення без задоволення заяви захисника ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Святошинського районного суду міста Києва від 17.03.2003 року, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засуджені за ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 366 КК України, скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

У суді захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наполягали на задоволенні заяви про перегляд вказаного вироку суду за нововиявленими обставинами.

Засуджений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, будь-яких клопотань чи заяв не подавав. Суд не вбачає перешкод для проведення судового засідання у відсутність засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання жодного разу не з`явився, однак особа з прізвищем ОСОБА_11 двічі подавала заяви про призначення йому адвоката для здійснення захисту за призначенням, а також востаннє подала заяву про відмову від адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Ухвалами Святошинського районного суду міста Києва від 01.09.2021 та 02.12.2022 у задоволенні клопотання особи на прізвище ОСОБА_11 було відмовлено, зважаючи на наступне.

05.05.2017 між адвокатом ОСОБА_5 та засудженим ОСОБА_3 укладено договір № 22/05/2017 про надання правової допомоги у кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 9, 52, 114 матеріалів до заяви за нововиявленими обставинами).

05.05.2017 між адвокатом ОСОБА_7 та засудженим ОСОБА_3 укладено договір № 25/05/2017 про надання правової допомоги у кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 82 матеріалів до заяви за нововиявленими обставинами).

Як вбачається із журналів судових засідань, засуджений ОСОБА_3 жодного разу у судове засідання у даному провадженні не з`являвся, від вказаних захисників ОСОБА_3 у судовому засіданні не відмовлявся.

Більше того, згідно матеріалів кримінальної справи, а саме - згідно вироку Святошинського районного суду міста Києва від 17.03.2003 (т. 4 а. 231-268), ухвали Апеляційного суду міста Києва від 31.03.2004 (т. 5 а. 217-224), ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 08.02.2005 (т. 5 а. 282-285), засуджено особу на прізвище ОСОБА_12 " ОСОБА_13 , заява за нововиявленими обставинами надійшла в інтересах ОСОБА_14 " ОСОБА_15 . Натомість, заява про відмову від адвокатів та призначення захисника надійшла через канцелярію суду поштовою кореспонденцією від " ОСОБА_16 " ОСОБА_15 .

Зважаючи на неявку засудженого ОСОБА_3 в судові засідання, відсутність паспортних даних засудженої особи, ідентифікувати особу, від якої надійшла заява про відмову від адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та призначення захисника за рахунок держави - неможливо.

Більше того, згідно наданих суду документів, ОСОБА_3 не входить в коло суб`єктів, у яких є підстави для отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

У зв`язку з чим ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 в задоволенні клопотання « ОСОБА_3 про відмову від адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та призначення йому захисника в рамках розгляду заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд вироку Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2003 стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України за нововиявленими обставинами відмовлено.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначили, що з матеріалів даного кримінального провадження їм стало відомо про відмову ОСОБА_3 від їх захисту, проте, конфіденційної розмови з ним вони не мали, угод про розірвання договорів № 22/05/2017 та № 25/05/2017 про надання правової допомоги у кримінальному провадженні адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не надали.

Зважаючи на вказані обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 в суді представлений захисниками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , мав вживати заходів для того, щоб бути поінформованим в справі, яка стосується його інтересів. Більше того, розгляд заяви за нововиявленими обставинами відбувався у судах першої та апеляційної інстанції більше п`яти років. Тому суд не вбачає перешкод для проведення судового засідання у відсутність засудженого ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, викликався до суду повісткою на підставі запиту (доручення) про міжнародну правову допомогу відповідно до ст. 566 КПК України, лист Міністерства юстиції України від 20.08.2019 № 12792-22-19/12-689-19 до Міністерства юстиції Туркменістану (т. 1 а.242 матеріалів до заяви за нововиявленими обставинами).

07.06.2021 до Святошинського районного суду міста Києва було повернуто доручення суду про вручення судових документів потерпілому ОСОБА_9 без виконання. Відповідно до листа Міністерства юстиції Туркменістану від 25.03.2020 № 04-15ТВ/3 доручення Святошинського районного суду міста Києва повернуто Міністерству юстиції України без виконання у зв`язку з виїздом ОСОБА_9 за межі Туркменістану - до США (т. 2 а.с. 55-66 матеріалів до заяви за нововиявленими обставинами).

За таких обставин суд не вбачає перешкод для проведення судового засідання у відсутність потерпілого ОСОБА_9 .

Як видно з ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 11.08.2010, відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав статус потерпілого - помер.

Заслухавши захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та прокурора, який вважав, що нововиявлені обставини, які можуть слугувати підставою для скасування судових рішень, не встановлені, а суди першої, апеляційної та касаційної інстанцій надали належну оцінку всім доказам у справі, які у сукупності та у взаємозв`язку встановили причетність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до поставлених їм у провину злочинів, суд вважає, що подана заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Нововиявленими є обставини, які існували на час судового розгляду, однак не були відомі суду та іншим учасникам процесу, а наявність таких обставин не дозволяє оцінювати винесене в справі рішення як законне, обґрунтоване та справедливе. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Ст. 459 КПК України передбачає перелік обставин, які можуть бути визнані судом нововиявленими і за якими судове рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуто.

Виходячи з правозастосовної судової практики вбачається, що необхідними ознаками дієвості існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов: 1) їх існування на час розгляду справи; 2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 3) істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи, чого саме і домагався від суду захисник, в тому числі вважаючи, що до оцінки окремих доказів слід застосувати процедуру їх безпосереднього дослідження та оцінки з чужих слів, яка запроваджена діючим КПК України. Потрібно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником процесу документи тощо, які за своєю природою є новими доказами. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору також не може бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Як встановлено під час судового розгляду, у оскарженому вироку суду першої інстанції дійсно є посилання на показання свідка ОСОБА_10 , який підтвердив, що він, перебуваючи поруч з будівлею Московського РУ ГУ МВС України у період часу з 18 год 30 хв по 23 год 29.01.1999, бачив як до вказаного приміщення зайшов ОСОБА_8 і звідти не виходив (т. 4 а. 255, т. 1 а.с. 46-47 матеріалів кримінальної справи).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києві від 05.04.2017 ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав - за закінченням строків давності - за ч. 1 ст. 384 КК України (завідомо неправдиве показання свідка) і обсяг висунутого звинувачення стосувався саме вказаних в оскарженому вироку показань ОСОБА_10 як свідка (т. 1 а. 10 матеріалів до заяви за нововиявленими обставинами).

Тобто, під час судового слідства свідок ОСОБА_10 надав завідомо неправдиві показання і ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Проте, як вбачається з вироку Святошинського районного суду міста Києва від 17.03.2003, суд будь-якої переваги показанням свідка ОСОБА_10 серед показань інших 43-х свідків та потерпілих не надавав, докази оцінював виключно у їх сукупності та взаємозв`язку (т. 4 а. 231-268 матеріалів кримінальної справи). Твердження у заяві захисника про те, що показання свідка ОСОБА_10 були для суду ключовими, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, оскільки суд встановив обставини вчинення злочинів завдяки, крім показань потерпілих, також показанням безпосередніх очевидців подій та/або їх наслідків, яким ОСОБА_10 судом визнаний не був.

Акцентуючи увагу на показаннях свідка ОСОБА_10 , сторона захисту у своїх апеляційних та касаційних скаргах ініціювала перевірку вироку суду (т. 4 а. 282-294; т. 5 а. 14-25, 28-38, 258-281 матеріалів кримінальної справи). Натомість, як видно з ухвали Апеляційного суду міста Києва від 31.03.2004 (т. 5 а. 217-224 матеріалів кримінальної справи), оцінка показанням свідка ОСОБА_10 під час перевірки вироку в апеляційному порядку також була надана виключно в сукупності з іншими доказами, сумнівів у достовірності та переконливості яких не виникло. Згідно з ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 08.02.2005 (т. 5 а. 282-285 матеріалів кримінальної справи), суди першої та апеляційної інстанцій належно оцінили всі подані сторонами докази у справі, при цьому висновки суду про винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні поставлених їм у провину злочинів ґрунтувалися на оцінці показань потерпілих у взаємозв`язку із сукупністю інших вичерпно наведених у судовому рішенні Верховного Суду України істотних доказів, серед яких показання свідка ОСОБА_10 , на думку колегії суддів, не мали такого значення, оскільки взагалі не згадуються.

Що стосується тверджень сторони захисту, що показання свідка ОСОБА_18 були похідними від показань свідка ОСОБА_10 чи взагалі надавалися зі слів останнього, то з аналізу змісту оскаржуваного вироку (т. 4 а. 241-242 матеріалів кримінальної справи) ОСОБА_19 надавала свідчення лише про відомі їй обставини, а інформацію, яку вона отримувала від ОСОБА_10 , перевіряла особисто, про що і вказувала в суді.

Що стосується надання потерпілим ОСОБА_9 під час судового слідства недостовірних даних щодо своєї освіти, то дійсно, згідно довідки Національного авіаційного університету від 02.02.2012 № 361/0106, ОСОБА_9 серед списку осіб, які навчалися чи закінчили цей навчальний заклад, не значиться (т. 1 а. 12 матеріалів до заяви за нововиявленими обставинами). Однак, врахування судом даних про освіту одного з потерпілих не може мати наслідком прийняття іншого судового рішення, тобто, дані щодо освіти потерпілого не є нововиявленою обставиною у даному кримінальному проввадженні.

За таких обставин, суд вважає не доведеною захистом істотність вказаних у заяві обставин для скасування судових рішень у даній справі за нововиявленими обставинами, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Отже, суд, дослідивши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2003 та, проаналізувавши додані до неї додатки, а також проаналізувавши матеріали даної кримінальної справи, вважає, що у заяві не наведені, а в суді не встановлено достатніх та ґрунтовних підстав, які дозволяли б суду дійти однозначного висновку про наявність правових підстав для скасування за нововиявленими обставинами вироку Святошинського районного суду міста Києва від 17.03.2003, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були засуджені за ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 366 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 376, 466, 467 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Святошинського районного суду міста Києва від 17 березня 2003 року, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засуджені за ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 366 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскарженою до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1