Справа № 484/3989/22
Провадження № 1-кп/484/444/22 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2022 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайську Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді навідника 2 відділення охорони 2 взводу охорони НОМЕР_1 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2022 ОСОБА_4 , відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та розпорядження начальника першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.03.2022 за №46/1, був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язків командира начальника штабу першого заступника командира частини військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 03.03.2022 № 46 солдата ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду навідника 2 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони, поставлено на всі види забезпечення, присвоєно первинне військове звання рядового складу «солдат»; визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат».

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 03.03.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення в України воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, 10.08.2022, приблизно о 07 год. 50 хв., солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді - навідника 2 відділення охорони 2 взводу охорони НОМЕР_1 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби військової частини НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалася на території села Тарасівка Первомайського району, Миколаївської області та перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також інших місцях, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце несення служби без поважних причин.

09.11.2022 о 10 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18 та повідомив про себе як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце несення служби без поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні підсудний повністю визнав себе винним у вчиненні зазначеного злочину і надав показання, які узгоджуються із викладеним у обвинувальному акті, в скоєному щиро розкаюється.

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною вину підсудного, його дії вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України. Крім визнання вини обвинувачення підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором, зокрема витягами з наказів та актом службового розслідування.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу підсудного, не судимого, який щиро розкаявся у вчиненому.

Обставини, які пом`якшують покарання підсудного - щире каяття та активне сприяння слідству. Обставин, які обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно підсудного необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі але приймаючи до уваги вищевикладені дані про особу обвинуваченого, які суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого, його щире каяття та активне сприяння слідству, суд приходить до висновку про можливість перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства та вважає за можливе звільнити його від реального відбування призначеного покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: