Справа № 214/5319/20
1-кп/214/247/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарки судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000123 від 02.02.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , представник потерпілої ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 ,захисники: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

Встановив:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 01.02.2020 року приблизно о 20-25 год., в темний час доби, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію засобу НОМЕР_2 від 03.10.2019 року належить на праві власності його дочці ОСОБА_10 , рухався по вулиці Марійська зі сторони Волгоградська у напрямку вул. Світлогірська у м. Кривому Розі, зі швидкістю приблизно 50 км/год., ближче до правого краю проїзної частини.

У процесі руху, водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, виявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода з фізичними вадами ( ампутована гомілка та верхніх третин, культі сформовані) ОСОБА_11 , який перетинав проїзну частину вул. Марійська поза межами пішохідного переходу справа наліво відносно руху автомобіля «Mercedes-Benz 230» не вжив своєчасно заході зменшення швидкості керованого автомобіля , аж до його зупинки , в результаті чого на проїзній частині дороги вул. Марійська в Саксаганському районі м. Кривого Рогу в районі зупинки громадського транспорту «їдальня № 3» скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 передньою правою частиною автомобіля «Mercedes-Benz 230».Останній від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці ДТП.

Своїми діями водій автомобіля «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:»

б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»

п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»

Порушення вимог п. 12.3 ПДР України водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з характером нанесення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, у вигляді: крововиливи у м`які покриви тканини голови, вдавлений перелом лівої тімяно-потиличних кісток, крововилив під оболонки та в речовину головного мозку, локальні переломи правих ребер по лопатковій лінії 1-10, лівих ребер 2-12 по навколо хребтовій лінії , уламковий підреберний перелом лівої стегнової кістки у верхній третині на відстані 39 см. Від культі, лінійний повний перелом середньої третини правої стегнової кістки на відстані 22 см, перелом тіла 3 грудного хребця з ушкодженням спинного мозку. Уламковий перелом правої плечової кістки в області анатомічної шийки, уламковий перелом на межі верхньої та передньої третини лівої плечової кістки. Крововиливи та надриви підвішую чого апарату внутрішніх органів розрив селезінки, розрив легеневої артерії, гемо тампонада. Множинні садна обличчя, синці кінцівок.

Всі наявні тілесні ушкодження виникли прижиттєво ( на що вказує їх характер, наявність крововиливів в осередках ушкодження), що підтверджується наявністю крововиливів в м`яких тканинах в області ушкоджень, в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні потерпілого з рухомим автомобілем .

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 4,96 проміллє та 3,48 проміллє у сечі, що стосовно до живих осіб відповідає тяжкому алкогольному сп`янінню.

Виявлені ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла, в сукупності , стосовно живих осіб мають ознаки Тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20-34 год. на місці пригоди, від тілесних ушкоджень, які входять до комплексу «несумісна з життям сполучена тупа травма тіла», яка супроводжувалась множинними переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з рясною внутрішньою кровотечею.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав повністю та заперечував проти задоволення цивільних позовів. 01.02.2020 року приблизно о 20 год. 25 хв. він їхав на а/м Мерседес 230 (з автоматичною коробкою передач) в напрямку вул.Марійська шахти Північна. В салоні його автомобіля знаходились знайома Анна на передньому пасажирському сидінні та іі друг ОСОБА_12 на задньому пасажирському місці за водійським кріслом. Він рухався на підйомі, наближаючись до зупинки громадського транспорту, яка напроти магазину «Атлант», зі швидкістю 40-50 км/год., бачив по дзеркалам заднього виду що за ним їхав автомобіль. З відстані 20-25 метрів він побачив на пішохідній доріжці районі зупинки мелькнуло щось темне та подумав що це щось крупне на кшталт кози чи собаки на тротуарі. Він переставив ногу на гальма. За його враженням, щось було викинуто на капот, після чого машину винесло лівіше. В цей момент він побачив щось крупне на капоті, не розуміючи що це, почав гальмувати. В момент удару він вивернув ліворуч, змістився на зустрічну смугу, зупинився до пішохідного переходу, а потім, щоб не заважати транспорту, проїхав за пішохідний перехід 8-12 метрів. Він вийшов з машини, підійшов до тіла та побачив як неподалік приблизно на відстані 10-15 метрів, на пересічній вулиці в напрямку вулиці Філатова стояв сріблястий Мерседес, якого він коли побачив, хотів покликати свідком та зробив шаг в його напрямку, але не встиг бо він тронувся та поїхав. Він повернувся до своєї машини, сказав Ані щоб вона їхала далі сама маршруткою. Коли він підійшов до загиблого, чув запах алкоголю. Потерпілий лежав на його полосі руху, ближче до середини, на відстані 1,20 м на спині ,в сірій куртці, сивий, очі відкриті, на нозі був один кросівок. Він перевірив у потерпілого пульс на шиї, до нього одразу під`їхала поліцейська машина, в ній був один поліцейський, який спитав «чи бачив я щось?». ОСОБА_3 відповів, що збив людину. Поліцейський сказав щоб він викликав швидку. Обвинувачений достав мобільний телефон, але поліцейський йому сказав, що вже викликали. Через 10-12 хвилин приїхали три патрульні машини та три на цивільних номерах, чи приїздила швидка йому невідомо оскільки його одразу відвезли в ПНД на огляд, а пасажир ОСОБА_12 залишився в машині. Коли його привезли до машини, підійшов слідчий Горькавий та сказав щоб машину відвезли до відділення поліції. На автомобілі були наступні пошкодження решітка та права фара, вм`ятина капоту в місці стику кришки капоту з фарою. На момент ДТП він мав водійський стаж 42 роки. В момент удару він не зрозумів що на капот йому впала людина. За його враженням щось, що було за столбом, кинулось йому на капот. Машина, яка рухалась позаду нього зупинилась також, включила аварійку. Він пам`ятає, що на дорозі освітлення було достатнє з лівого краю дороги, з правової сторони в зоні зупинки громадського транспорту та пішохідного переходу його не було.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є цивільною дружного померлого ОСОБА_11 , не була очевидцем події дорожньо-транспортної пригоди вона не була. Приблизно о 20-15 год. 01.02.2020 року їй подзвонив працівник поліції і повідомив, що її чоловік загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Приїхавши на місце ДТП, приблизний час 20 год. 45 хв., вона побачила тіло свого чоловіка по середині дороги, непалок від пішохідного переходу, десь приблизно за 5 метрів. Проводились слідчі дії. З потерпілим вона живе разом приблизно з 1996 року, у 1998 році у них народився син. В 2006 році її померлий чоловік переніс операцію, йому обрізали кінцівки на ногах і пальці на руках . Він ходив на колінах.

01.02.2020 року сталось ДТП. Пам`ятає, що в ранці чоловік їздив на базар, о 10 годині ранку повернувся додому та поїхав до товариша ОСОБА_13 , який жив по вулиці Упіта в приватному секторі. У останнього напередодні був день народження. Загиблий повинен був повернути увечері. Приблизно о 16-00 годині потерпіла з ним розмовляла по телефону. Вона приїхала на місце пригоди вона приїхала на таксі, погода була сухою, морозу чи дощу не було. Ділянка дороги була добре освітлена, на асфальті ям не було. Загиблий не був схильним до суїциду, алкогольні напої вживав не часто через язву. Звичайна швидкість руху її чоловіка в два рази повільніше ніж її швидкість руху. Підтримала цивільний позов та просила його задовольнити.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 цивільний позов підтримав, пояснив, що моральна шкода є непоправною, завдана загибеллю батька.Про обставини події дізнався від поліції по телефону. Свідком події він не був. Його батько був інвалідом, пересувався без нижніх кінцівок трохи повільніше ніж звичайна людина. Перед ДТП у батька був нормальний емоційний стан, без схильності до суїциду. Просив суд призначити максимальне покарання обвинуваченому.

Представник потерпілої ОСОБА_6 просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права керування транспортним засобом. Цивільний позов ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_11 підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №255 ,отримані потерпілим тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_11 . Потерпілій ОСОБА_5 та ОСОБА_11 цим злочином спричинено матеріальну та моральну шкоду.

На поховання свого чоловіка, ОСОБА_11 , ОСОБА_5 понесла витрати, пов`язані з організацією поховання, організацію поминального обіду, на облаштування могили та спорудження надгробного пам`ятника, всього 113 420 грн. Крім того, потерпілій ОСОБА_14 через втрату близької людини завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 300 000 грн. та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 29 000 грн. Вона також просила в якості відшкодування матеріальної шкоди стягнути з ПАТ Страхова компанія "ПЗУ Україна" стягнути моральну шкоду в розмірі 5% страхової суми за шкоду здоров`ю 13 000 грн. та матеріальну шкоду 12 мінімальних заробітних плат, розмір яких обраховувати станом на день розгляду справи.

Також протиправними діями ОСОБА_15 потерпілому ОСОБА_11 було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 300 000 грн. Представник потерпілого ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду, завдану загибеллю батька в розмірі 300 000, 00 грн.. та витрати на правничу допомогу в розі 10 000,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що був водієм автомобіля, який їхав за Мерседесом приблизно навесні 2020 року увечері після 19 години в напрямку техбази, від «весільного» перехрестя на вул.Волгоградська. Рухаючись з ближнім світом фар, приблизною швидкістю 50 км/годину, поряд з зупинкою шахта імені Артема, побачив, як ОСОБА_17 почав переміщуватись лівіше, освітлення було погане в районі обочини, ліхтарі не світили. Перебуваючи на відстані 10-15 метрів, свідок чув звук удару та побачив як через капот ОСОБА_17 перелетів чобіт. Звук удару він почув коли ОСОБА_17 намагався об`їхати перешкоду. Маневр Мерседеса повороту різко вліво був схожий, що він об`їжджає перепону. Свідок загальмував та зупинив автомобіль напроти зупинки громадського транспорту, включив показник аварійної зупинки, підійшов ближче та побачив що між зупинкою громадського транспорту і пішохідним переходом лежав чоловік. Ознак життя пішохід не видавав. Загиблий був у темному одязі, на голові була кров. Свідок зателефонував до служби виклику швидкої допомоги. Через кілька хвилин під`їхала та зупинилась поліція. Він залишив поліцейським свій номер телефону та поїхав у своїх справах. Пам`ятає, що видимість була приблизно 50 метрів, без туману, час смерек, зустрічного транспорту не було. Дорога має по одній смузі руху в кожному напрямку, асфальтне покриття було вологе, але дощу в той момент не було. Пішоходів не було видно на тротуарі. Мерседес їхав по центру своєї полоси.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що загиблий є його давнім товаришем. 01.02.2020 року увечері було темно, ОСОБА_19 завітав щоб привітати з пройдешнім днем народження. Свідок з дружиною збирались йти до магазину, тому він провів ОСОБА_11 на зупинку Атлант на вулиці Льотчиків. У ОСОБА_11 був звичайний стан та добрий настрій. Він його залишив та пішов з дружиною в магазин. Коли він був в магазині сусідка подзвонила йому та сказала що ОСОБА_11 збила машина. Загиблого він знає з дитинства , як життєрадісного, активного чоловіка. Він інвалід, пересувався без ніг, без сторонньої допомоги. Пам`ятає, що ділянка дороги на зупинці гарно освітлена з обох сторін, опадів не було, добра видимість. На стовбці поряд з зупинкою є ліхтар. До машини він не підходив, уламків скла не бачив. Загиблий був у чорній куртці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що з обвинуваченим знайомий давно, свідком ДТП не був, з потерпілим особисто не знайом.

Аналогічні покази дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що вона знайома з обвинуваченим протягом 4 років, останній 01.02.2020 року приблизно о 20 год. 20 хв. підвозив її на роботу, вона була пасажиром переднього сидіння. З ними на задньому сидінні їхав також її друг ОСОБА_23 . Їхали в напрямку шахти Родіна на вулиці Льотчиків. Дорожнє покриття було сухим. Вона відволіклась на телефон коли проїжджали напроти магазину «Атлант» та по звуку зрозуміла що був удар в автомобіль. Машину відкинуло вліво, ОСОБА_24 зупинився і сказав що щось збили. Звук був схожий нібито щось кинули на машину. В момент удару вона була в телефоні. Освітлення пам`ятає було достатнє, зустрічного транспорту не бачила. Бачила до моменту удару тінь не зрозумілої форми на тротуарі з правої сторони дороги. Потім вона вишла, зупинила маршрутку та поїхала на роботу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що вона є директором ритуальної служби, до неї ОСОБА_24 приїжджав влітку дізнатись де похована людина.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснив, що з обвинуваченим має дружні стосунки 5-6 років , був у нього в гостях вечором разом з ОСОБА_27 , точного часу не пам`ятає. ОСОБА_28 погодився підвезти ОСОБА_29 на роботу на машині. Свідок сидів на задньому пасажирському сидінні за водійським кріслом. Після «весільного перехрестя» в районі магазина Атлант на підйомі відчув удар і машину понесло вліво до середини дороги. Дорога була сухою, погода без опадів. Освітлення було не дуже добрим, штучним, тільки з лівого боку. Видимість на дорозі не менше 300 метрів. Чи було різке гальмування не пам`ятає. Мерседес зупинився до зупинки. Свідок та ОСОБА_24 виходили з автомобіля, ОСОБА_28 подивився та сказав, що там людина. Він виходив та запам`ятав, що тіло лежало в районі розділової смуги, без ознак життя. ОСОБА_28 викликав швидку допомогу. Анна поїхала на роботу. Також, пояснив, що він був на слідчому експерименті, при ньому нічого не міряли.

Також, судом були дослідженні матеріали кримінального провадження № 0000123:

довідка акту огляду МСЕК № 046274 від 06.05.2006 р. із зазначенням що ОСОБА_19 є інвалідом першої групи, причини захворювання загальне захворювання, потребує постійного стороннього нагляду ( т.2, а.с. 39);

протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.02.2020 року, розпочатого о 21-10 год. старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспортного слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_30 за участю судово-медичного експерта ОСОБА_31 та понятих ОСОБА_32 та ОСОБА_33 вбачається, що огляд проводився в ясну погоду, без опадів та за температури 3 градуси. Огляд проводився в напрямку від вулиці Льотчиків, м. Кривий Ріг до вул. Світлогірської. Орієнтирами для проведення вимірів в повздовжній проекції є правий край проїзної частини, в поперечній проекції е/о 38,40,42. Місце дорожньо-транспортної пригоди вулиця Марійська. Нерегульований дорожній рух з дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2, 2.3 ПДР України. Умови освітленості на даній ділянці руху темна, працює міське електроосвітлення. Не обмежена загальна видимість з робочого місця водія. Не виявлено слідів, що свідчать про переміщення транспортних засобів, трупів, уламків на місці пригоди після ДТП. Огляд транспортного засобу «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 : розбитий передній блок правої фари, деформована кришка капоту, фари головного світла працюють, встановлено жовте світло. Загальний оси скла та пластику «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 п. 3 на схемі. Концентрований осип скла з передньої правої блок фари авто «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 - п. 4 на схемі. Правий черевик потерпілого п. 5 на схемі, лівий черевик потерпілого п. 6 на схемі., шапка потерпілого п. 7 на схемі.

Відомості про труп: труп чоловіка невстановленого розташований на відстані ( слово не читається) та на відстані 25,1 перед е/о 42, на відстані 3,4 метри до правого краю по 1 метру на відстані 25 перед е/о 42 на відстані 25.1 метрів та на відстані 4,8 до правого краю проїзної частини ( вул.. Марійська м. Кривого Рогу) , труп розташований лежачі на спині, чоловічої статі віком близько 50-55 років Зі слів дружини ОСОБА_34 померлим є ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час огляду вилучені : автомобіль «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , правий та лівий чобіт потерпілого. ( Т.2., а.с 6-19).

Додаток до протоколу план-схема огляду місця ДТП на якій зазначено місце розташування автомобіля, трупа, осипу скла, правого та лівого чобота та шапки ( Т.2, а.с 20).

Протокол проведення слідчого експерименту від 10.04.2020 року з відеозаписом, який є додатком до протоколу, за участю потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_35 , за адресою буд. АДРЕСА_2 ,, на якому потерпіла вказала та показала на місці межі руху потерпілого ОСОБА_11 , вказала що ОСОБА_19 , рухався повільно, стрибати та бігати він не міг, так як у нього були ампутовані нижні кінцівки до колінних суглобів та пальці рук. Слідчим експериментом встановлено, що ОСОБА_19 міг рухатися у максимальному темпі, з такою швидкістю, що ділянку шляху довжиною три метри долав 6,42 сек. на що вказала потерпіла. ( т.2.а.с. 63, 64, 65, 68).

Протокол проведення слідчого експерименту від 07 травня 2020 року зі схемою та відеозаписом додатком до протоколу, проведеного за участю слідчого ОСОБА_30 , потерпілої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_36 представника потерпілої ОСОБА_37 , свідка ОСОБА_3 , спеціаліста Дніпровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_38 , в присутності понятих ОСОБА_39 , ОСОБА_40 із застосуванням цифрової відеокамери Panasonik з 21 год. 18 хв. до 21 год.54 хв., в районі е/о № 38 Марійська, м. Кривий Ріг, для перевірки та уточнення відомостей, наданих свідком ОСОБА_3 по факту в якості свідка про обставини та механізм ДТП, яка мала місце 01.02.2020 року учасником якої він був. За схемою до протоколу позначено місце наїзду на пішохода в районі електроопори №38 (т.2 а.с.77-82)

Протокол проведення слідчого експерименту від 07 травня 2020 року зі схемою та відеозаписом додатком до протоколу, проведеного за участю слідчого ОСОБА_30 , потерпілої ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 із застосуванням цифрової відеокамери Panasonik, для встановлення темпу руху посекундно пішохода з врахуванням сходження з бордюрного каменю, в результаті якого потерпіла вказала, що загиблий за життя схожу ділянку 1 м. міг здолати за 05:83 сек. (т.2 а.с.83-87)

Протокол проведення слідчого експерименту від 07.05.2020 року та додатки до протоколу- схема та відеозапис, за участю слідчого ОСОБА_30 , потерпілої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_36 , представника потерпілої ОСОБА_37 , свідка ОСОБА_3 , спеціаліста Дніпровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_38 , , в присутності понятих ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , який був проведений в районі е/о 38 по АДРЕСА_3 , для проведення щосекундного розслідування та встановлення видимості пішохода з робочого місця водія (т.2 а.с.88- 94)

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів розслідування у сфері транспортну слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_41 від 02.02.2020 року, транспортний засіб «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_10 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000123 від 02.02.2020 року ( Т.2, а.с. 115-116 зворот).

Висновок судового експерта № 255 від 21.02.2020 року за фактом смерті ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким встановлені тілесні ушкодження: крововилив у м`які покривні тканини голови, вдавлений перелом лівої тімьяно потиличних кісток, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, локальні переломи правих ребер по лопатковій лінії 1-10, лівих ребер 2-12 по навколо хребтовій лінії , уламковий підреберний перелом лівої стегнової кістки у верхній третині на відстані 39 см. Від культі, лінійний повний перелом середньої третини правої стегнової кістки на відстані 22 см, перелом тіла 3 грудного хребця з ушкодженням спинного мозку. Уламковий перелом правої плечової кістки в області анатомічної шийки, уламковий перелом на межі верхньої та передньої третини лівої плечової кістки. Крововиливи та надриви підвішую чого апарату внутрішніх органів розрив селезінки, розрив легеневої артерії, гемо тампонада. Множинні садна обличчя, синці кінцівок. Всі наявні тілесні ушкодження виникли при життєво ( на що вказує їх характер, наявність крововиливів в осередках ушкодження), що підтверджується наявністю крововиливів в м`яких тканинах в області ушкоджень, в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні потерпілого з рухомим автомобілем , при чому потерпілий був звернутий до транспортного засобу лівою задньо-боковою поверхнею. Даний висновок підтверджується переважно лівосторонню локалізацією ушкоджень, вдавленого перелому лівих тім`яно- потиличних, специфічної ділянки осадження лівої бокової поверхні живота, бампер перелому лівої стегнової кістки на рівні 39 см від культі. Більш детально встановити механізм утворення ушкодження можливо після надання матеріалів кримінального провадження, чи при проведення комплексної експертизи.

Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла, в сукупності, стосовно живих осіб, мають тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Смерть настала від тілесних ушкоджень, які в ходять до комплексу «несумісна з життям сполучена тупа травма тіла», яка супроводжується множинними переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з рясною внутрішньою кровотечею що підтверджується результатами судово медичної експертизи трупа та даними додаткових методів дослідження.

Виявлені при експертизі трупа ушкодження, які входять до комплексу «сполучена тупа травма тіла», перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 4,96 проміллє та 3,48 проміллє у сечі, що стосовно до живих осіб відповідає тяжкому алкогольному сп`янінню.

Виявлені ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла, в сукупності , стосовно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_11 настала не менше ніж за 1,5-2 години до огляду трупа на місці його виявлення ( т.2, а.с. 183-187).

Висновок судового експерта технічного стану транспортного засобу № 19/104-17/1/4/67 від 02.03.2020 року з фото таблицею, яким встановлено, що на момент проведення огляду система рульового керування автомобіля «Mercedes-Benz 230» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у працездатному стані ( Т.2, а.с. 132-136).

Висновок судового експерта технічного стану транспортного засобу № 19/104-17/1/4/66 від 02.03.2020 року з фото таблицею, яким встановлено, що на момент проведення огляду, робоча гальмова система автомобіля Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває у працездатному стані ( Т.2, а.с. 141-148).

Висновок судового експерта № 19/104-17/1/4/65 від 06.03.2020 року, яким зазначено, що встановити точне розташування місце наїзду на пішохода ОСОБА_11 відносно меж проїзної частини дороги та повздовжнього орієнтиру на даному етапі дослідження не надається можливим.

Але на підставі того, що головний убір, який може бути не міцно зв`язаний з пішоходом залишаться на місці, а осип скла автомобіля розташовується на деякій відстані за місцем наїзду на пішохода, то можливо дійти висновку, що місце наїзду автомобілем «Mercedes-Benz 230» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_11 в поперечному напрямку розташоване на половині проїзної частини дороги призначеної для руху в напряму вул. Світлогірська, а в повздовшному напрямку місце наїзду на пішохода розташоване не ближче ніж зафіксований головний убір пішохода, а саме не ближче ніж 28,5 м перед ел/опорою № 40 по ходу руху автомобіля «Mercedes-Benz 230» реєстраційний номер НОМЕР_1 ( Т.2 а.с. 149-152).

Висновок судового експерта № 19/104-17/1/258 від 26.02.2020 року з фототаблицею, яким встановлено, що на черевику а ліву ногу, який належав громадянину ОСОБА_11 наявні: слід ковзання, який локалізований на лівій стороні і в нижній частині каблука, та направлений зі сторони заднього зрізу каблука в сторону його переднього зрізу; слід ковзання, який локалізований на опуклих елементах підметки та обліку по зовнішньому зрізу підошви черевика, та направлений зі сторони внутрішнього зрізу підошви в сторону її зовнішнього зрізу. На черевику на праву ногу, який належить громадянину ОСОБА_11 , наявний слід ковзання, який локалізований на лівій стінці каблука та в нижній частині лівої сторони його задника, та направлений від низ підошви до верху черевика ( Т.2, а.с. 156-160).

Висновок судового експерта № 19/104-17/1/4/181 від 19.05.2020 року, яким встановлено

1.

за варіантами 1 (швидкість руху подолання ділянки 30 м. за 2,84 сек.) та 2 (швидкість водія 50 км/год.) водій автомобіля «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

2.

за варіантами 1 (швидкість руху подолання ділянки 30 м. за 2,84 сек.) та 2 (швидкість водія 50 км/год.) водій автомобіля «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 Тихоміров мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_11 , своєчасно виконавши вимоги п. 12.3 Правил Дорожнього руху України.

3.

за варіантами 1 (швидкість руху подолання ділянки 30 м. за 2,84 сек.) та 2 (швидкість водія 50 км/год.) в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП

4.

за варіантами 1 (швидкість руху подолання ділянки 30 м. за 2,84 сек.) та 2 (швидкість водія 50 км/год.) для відповіді на поставлене питання у відношенні пішохода ОСОБА_11 не потрібно застосування спеціальних технічних знань, тому оцінити дії пішохода ОСОБА_11 орган розслідування чи суд можуть самостійно відповідно до правил дорожнього руху України. ( т.2, а.с.170-174).

Висновок судово-медичного експерта № 255 від 22.05.2020 року, яким встановлено. що при експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: крововилив у м`які покривні тканини голови, вдавлений перелом лівої тімьяно потиличних кісток, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, локальні переломи правих ребер по лопатковій лінії 1-10, лівих ребер 2-12 по навколо хребтовій лінії , уламковий підреберний перелом лівої стегнової кістки у верхній третині на відстані 39 см. Від культі, лінійний повний перелом середньої третини правої стегнової кістки на відстані 22 см, перелом тіла 3 грудного хребця з ушкодженням спинного мозку. Уламковий перелом правої плечової кістки в області анатомічної шийки, уламковий перелом на межі верхньої та передньої третини лівої плечової кістки. Крововиливи та надриви підвішую чого апарату внутрішніх органів розрив селезінки, розрив легеневої артерії, гемо тампонада. Множинні садна обличчя, синці кінцівок. Всі наявні тілесні ушкодження виникли прижиттєво, що підтверджується наявністю крововиливів в м`яких тканинах в області ушкоджень, в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні потерпілого з рухомим автомобілем , при чому потерпілий був звернутий до транспортного засобу лівою задньо-боковою поверхнею.

Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження у вигляді сполученої тупих травми тіла, в сукупності, стосовно живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Смерть настала від тілесних ушкоджень, які входять до комплексу «несумісна з життям сполучена тупа травма тіла», яка супроводжується множинними переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з рясною внутрішньою кровотечею.

Виявлені при експертизі трупа ушкодження, які входять до комплексу «сполучена тупа травма тіла», перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 4,96 проміллє та 3,48 проміллє у сечі, що стосовно до живих осіб відповідає тяжкому алкогольному сп`янінню.

Зважаючи на рівень ушкоджень відносно культі, характер виявлених ушкоджень, не виключно, що потерпілий знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні в момент контакту з автомобільним транспортним засобом.

Всі наявні ушкодження виникли у умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні потерпілого з рухомим автомобілем, при чому потерпілий був звернутий до транспортного засобу лівою задньо-боковою поверхнею. Даний висновок підтверджується переважно лівосторонньою локалізацією ушкоджень, вдавленого перелому лівих тьмяно-потиличних кісток, специфічної ділянки осадження лівої бокової поверхні живота, бампер-перелому лівої стегнової кістки на рівні 39 см від культі.

Тілесних ушкоджень, які характерні для переїзду тіла, чи частини тіла при судово-медичній експертизі трупа не виявлено ( Т.2, а.с. 178-181).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 07.02.2020 року накладено арешт на автомобіль Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 із забороною відчуження, розпорядженням та його використанням ( Т.2, а.с. 186-187).

Висновок про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, щ знижують увагу та швидкість реакції № 316 від 01.02.2020 року ОСОБА_3 на момент огляду 01.02.2020 року о 21 год. 30 хв. в стані сп`яніння не перебував ( Т.2, а.с. 228).

Довіреність від 03.10.2019 року, посвідчена приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_42 , зареєстрована в реєстрі №1012, якою ОСОБА_10 , власник транспортного засобу «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , надала доручення ОСОБА_3 бути представником в усіх відповідних уповноваженних органах з питань проходження технічного огляду та експлуатації транспортного засобу (т.2 а.с.229)

Поліс ОСЦПВВНТЗ №ЕР.170015880, за яким ОСОБА_3 уклав електронний договір з страховиком ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на період з 5.10.2019 р. по 04.10.2020 року, забезпечений транспортний засіб Mercedes-Benz 230 НОМЕР_1 (т.2 а.с.230).

З реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000123 від 02.02.2020 року (Т.1а.с.8) та повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України від 23.06.2020 року, вбачається, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_3 23.06.2020 року о 17 год. 15 хв. слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_30 (т.3 а,с.2-4)

Оцінивши всі зібрані по справі та досліджені у судовому засіданні докази з точки зору їх допустимості, достовірності та належності, враховуючи позицію сторони захисту щодо невизнання вини обвинуваченим та заяви захисників щодо недопустимості зібраних на досудовому розслідуванні доказів, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_43 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не доведено з таких підстав.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, здобутих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною першою статті 9 КПК України закріплено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року № 12-рп/2011, статей 17, 373 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком, який не може ґрунтуватися на припущеннях; при цьому ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.
Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у ст. 7 КПК України таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.
Пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), необхідно оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року), і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність і точність (п.86 рішення ЄСПЛ у справі «Вєренцов» проти України від 11.07.2013 року).
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат і обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч. 1 і ч. 2 ст. 92 КПК України).
Всебічно дослідивши всі обставини даного кримінального провадження та оцінивши кожний зібраний під час досудового розслідування доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів обвинувачення з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувального вироку, оскільки частина із них здобута з істотним порушенням норм чинного законодавства.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
З рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року слідує, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Покладене в основу обвинувачення твердження про порушення ОСОБА_3 вимог п. 12.3 ПДР ґрунтується, насамперед, на висновку судового експерта від 19.05.2020 року №19/104-17/1/4/181, складеного за результатами слідчих експериментів від 07.05.2020 року, якими вимірювалась ймовірна швидкість потерпілого та швидкість транспортного засобу на момент події, проведених під час досудового розслідування та за постановою слідчого про надання вихідних даних необхідних для проведення судової авто технічної експертизи від 13.05.2020 року.

Так, за висновком експерта від 19.05.2020 року №19/104-17/1/4/181 водій автомобіля «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_11 , своєчасно виконавши вимоги п. 12.3 Правил Дорожнього руху України. Крім того, в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП.

Надані експерту вихідні дані отримані слідчим з показів свідка водія ОСОБА_3 від 03.02.2020 року та з протоколів проведення слідчих експериментів: від 07.05.202 р. за участю свідка ОСОБА_3 , в якому він зазначав власну швидкість руху 50 км/год.(варіант 2), крім того слідчим здійснено розрахунок (по варіанту 1) швидкості руху автомобіля 30 м. за 2,83 сек. (Т.2 а.с.77-82) ; в протоколі слідчого експерименту від 07.05.202 р. за участю свідка ОСОБА_3 , слідчим були отримані вихідні дані для експерта та була встановлена відстань, з якої була можливість у водія виявити пішохода за двома варіантами розвитку подій (Т.2 а.с.88-94)

Окремо слід зазначити, що слідчим в постанові про надання вихідних даних необхідних для проведення судової автотехнічної експертизи від 13.05.2020 року (т.2 а.с.167-168) зазначалась інформація щодо місця наїзду на пішохода на проїзній частині дороги, на відстані 0,85 м. від правого краю проїзної частини дороги та на відстані 0,45 м. за е/о 38 по напрямку руху автомобіля Mercedes-Benz 230 з пояснень свідка ОСОБА_3 під час слідчого експерименту від 07.05.2020 року (т.2 а.с.77-82).

При цьому судом встановлено, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_3 повідомлено про підозру 23.06.2020 р., тобто було порушено пряму заборону визначену п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України щодо недопустимості доказів.
Крім того, на думку суду, слідчі експерименти проводились слідчим також з іншими суттєвими недоліками, без належної перевірки та аналізу їх результатів, наслідком чого є неповнота та необ`єктивність встановлених обставин дорожньо-транспортної пригоди під час досудового розслідування.
Під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_5 від 07.05.2022 року остання вказала звичайну швидкість руху померлого чоловіка відстані 1 м. за 05:83 сек. Зазначений слідчий експеримент не може визнаватись належним та допустимим доказом, оскільки в судовому засіданні під час перегляду відеозапису слідчого експерименту встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 показала як рухався її чоловік в звичайних умовах, без врахування обставин, що на момент смерті в крові ОСОБА_11 та сечі вміст етилового спирту дорівнював 4,69 проміллє, що стосовно до живих осіб відповідає тяжкому алкогольному сп`янінню (відповідь на питання №4 висновку судового експерта №255 від 01.02.2020 року , Т.2 а.с. 123-127). На момент проведення зазначеного слідчого експерименту слідчому та потерпілій були відомі відомості про вміст етилового спирту в крові ОСОБА_11 на рівні 4,69 проміллє, тому розрахунок швидкості останнього необхідно було здійснювати з врахуванням цього факту. Під час встановлення результату слідчого експерименту не проведено аналізу та не піддавались перевірці пояснення ОСОБА_5 на предмет правдивості та достовірності її свідчень щодо швидкості руху ОСОБА_11 у порівнянні з швидкістю руху інших осіб чоловічої статті з аналогічними ознаками інвалідності. Так, наприклад, в главі 11 «Довідкові дані» Методичних рекомендацій з надання юридичної допомоги по справам, що витікають дорожньо-транспортних пригод та інших правопорушень на транспорті ( ОСОБА_44 , ОСОБА_45 : Фактор, 2013) в таблиці «Швидкість руху пішоходів» на сторінці 267 -268 вказано, що пішохід з протезом ноги чоловічої статі повільним рухом пересувається зі швидкістю 2,3 км/год., а у стані алкогольного сп`яніння 3,2 км/год. Згідно даної таблиці пішохід з протезом ноги чоловічої статі повільним рухом долає відстань 1 м. за 1,56 сек., а у стані алкогольного сп`яніння за 1, 12 сек., що перевищує більше ніж втричі швидкість руху померлого, яку вказувала потерпіла ОСОБА_5 . Зазначені розбіжності свідчать про те, що слідчий ретельно не перевірив отримані в результаті слідчого експерименту відомості, не аналізував на предмет ймовірності вихідні дані для авто технічного дослідження, призначаючи експертизу.

Крім того, під час зазначеного слідчого експерименту слідчим в протоколі не зазначено за допомогою якого саме вимірювального пристрою замірялась швидкість, на відео також не демонструвались слідчим результати вимірювання, поняті не залучались. Під час зазначеного експерименту ОСОБА_3 та його захисники не були присутні, не були ознайомлені з результатами та способом вимірювання швидкості померлого, що ставить під сумнів об`єктивність в цілому слідчої дії. Зважаючи, що потерпіла ОСОБА_5 не була свідком наїзду, має очевидну зацікавленість через особисті стосунки з ОСОБА_11 за життя, слідчий повинен був ретельно перевірити вказану потерпілою інформацію про звичайну швидкість померлого 1 м. за 05:83 сек., яка надана без врахування тяжкості його алкогольного сп`яніння. Також, відеозйомкою зафіксовано, що ОСОБА_5 зупинялась на проїзній частині, поверталась ліворуч, в сторону легкового а/м, потім поверталась праворуч, потім відновляла рух в напрямку місця наїзду. При цьому, свідком обставин наїзду на пішохода потерпіла ОСОБА_5 не була, тому не могла знати ані траєкторію руху ані послідовність розворотів та зупинок ОСОБА_11 в моменті. З урахуванням викладеного, не припустимо вважати результати слідчого експерименту достовірними. Підсумовуючи зазначене вище, суд вважає протокол слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 від 07.05.2022 року та , відповідно, його результати (т.2 а.с.83-87) є неналежним доказом у справі.
Крім того, суд вважає неналежним та недопустимим доказом також протокол слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 від 10.04.2020 року (т.2 а.с. 63-67) оскільки його відеозйомку здійснював на відеокамеру представник потерпілої ОСОБА_6 , до повноважень якого за КПК України не віднесено такої функції, зазначена особа є зацікавленою особою в результатах слідчої дії. Крім того, зазначеним слідчим експериментом слідчим не забезпечено максимально точне і об`єктивне відображення його ходу і результатів. Під час даного експерименту потерпіла ОСОБА_5 вказала, що з 1996 року проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_11 , у 2006 році останньому були ампутовані нижні кінцівки через обмороження. На відео не зафіксовано на початку заміру ходи ОСОБА_5 00;01;20 фрагменту як вона ступала на триметрову заздалегідь накреслену лінію. Крім того, слідчим не демонструвались під час зйомки результати вимірювання, поняті не залучались, пристрій для вимірювання часу в протоколі не зазначений. Вказані порушення свідчать про необ`єктивність результатів слідчої дії та про недопустимість використання зазначеного доказу судом.
Слідчий експеримент від 07.05.2020 року за участі слідчого ОСОБА_30 , потерпілої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_36 представника потерпілої ОСОБА_37 , свідка ОСОБА_3 , спеціаліста Дніпровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_38 , в присутності понятих ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , який був проведений для отримання відомостей, наданих ОСОБА_3 в якості свідка про обставини та механізм ДТП, та визначення місця наїзду на пішохода в районі електроопори №38 суд вважає неналежним та недопустимим доказом через грубі порушення КПК України, які свідчать про необ`єктивність та сумнівність його результатів (т.2 а.с.77-82). З відеододатку до протоколу вбачається, що під час проведення слідчого експерименту залучений до участі спеціаліст Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_46 надавав слідчому вказівки поза межами повноважень спеціаліста, фактично привласнивши функцію слідчого, який має бути самостійним та незалежним учасником слідчої дії. В протоколі не зазначено яким саме приладом проводились вимірювання часу. Крім того, зазначений доказ є недопустимим оскільки він був отриманий з показань свідка ОСОБА_3 , до пред`явлення підозри.
Слідчий експеримент від 07.05.2020 року за участю слідчого ОСОБА_30 , потерпілої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_36 , представника потерпілої ОСОБА_37 , свідка ОСОБА_3 , спеціаліста Дніпровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_38 , , в присутності понятих ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , який був проведений в районі е/о 38 по АДРЕСА_3 , для проведення щосекундного розслідування та встановлення видимості пішохода з робочого місця водія суд вважає неналежним та недопустимим доказом через грубі порушення КПК України, які свідчать про необ`єктивність та сумнівність його результатів (т.2 а.с.88- 94). З відеододатку до протоколу вбачається, що під час проведення слідчого експерименту слідчим не демонструвались під час зйомки результати вимірювання на відео, а також понятим. В протоколі не зазначено яким саме приладом проводились вимірювання часу. Статист, який використовувався в якості пішохода не відповідав за параметрами зросту та фізичних вад, які були у ОСОБА_11 . Крім того, слідчим не забезпечена повнота слідчого експерименту оскільки під час використання статиста не встановлювалось в який одяг за формою та кольором був одягнутий пішохід ОСОБА_19 на момент наїзду. Результати слідчого експерименту не можуть вважатись об`єктивними, зазначений доказ є недопустимим, отриманий з показань свідка ОСОБА_3 , до пред`явлення підозри.
У висновках судових експертиз від 06.03.2020 року №19/104-17/1/4/65 та від 19.05.2020 року №19/104-17/1/4/181 були використані вихідні дані, отримані в результаті слідчих експериментів, які визнані неналежними доказами, в тому числі з підстав їх отримання з показів водія ОСОБА_3 до пред`явлення підозри останньому, тобто з порушенням вимоги п.1 ч.3 ст.87 КПК України. Керуючись принципом «Плодів отруєного дерева», висновки судових експертиз від 06.03.2020 року №19/104-17/1/4/65 та від 19.05.2020 року №19/104-17/1/4/181 є недопустимими доказами.
На підставі протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.02.2020 року судом встановлено, що наїзд на пішохода здійснений на вул.. Марійська у м.Кривому Розі 01.02.2020 року у темну пору доби при працюючому міському освітленні за умов відсутності обмеженої видимості, за участі ТЗ Мерседес Бенс 230 АЕ 6637КХ, із зазначенням місця розташування трупа потерпілого на відстані 25,1 м. перед е/о 42, 3,4 м. до правого краю проїзної частини, до протоколу складено схему із позначенням розташування на проїзній частині автомобіля, трупа, осипу скла, концентрованого осипу скла з передньої фари та взуття та шапки. Крім того, додатком до протоколу є фототаблиця (т.2 а.с.6-29). Зазначений доказ є допустимим та належним оскільки має пряме відношення до події наїзду на ОСОБА_11 .
Крім того, висновком судового експерта №255 від 01.02.2020 року за фактом смерті ОСОБА_11 встановлено, що ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла, в сукупності, стосовно живих осіб, мають тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення. Смерть настала від тілесних ушкоджень, які в ходять до комплексу «несумісна з життям сполучена тупа травма тіла», яка супроводжується множинними переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з рясною внутрішньою кровотечею що підтверджується результатами судово медичної експертизи трупа та даними додаткових методів дослідження. Виявлені при експертизі трупа ушкодження, які входять до комплексу «сполучена тупа травма тіла», перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 4,96 проміллє та 3,48 проміллє у сечі, що стосовно до живих осіб відповідає тяжкому алкогольному сп`янінню. Виявлені ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла, в сукупності, стосовно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті Зазначений доказ є допустимим та належним оскільки він встановлює причини та час смерті потерпілого ОСОБА_11 (т.2 а.с.123-127).

Крім того, висновок судового експерта №255 від 22.05.2020 року за фактом смерті ОСОБА_11 є допустимим та належним оскільки він встановлює причини та час смерті потерпілого ОСОБА_11 , а також, що тілесні ушкодження виникли в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткнення потерпілого з рухомим автомобілем, при чому потерпілий був звернутий до транспортного засобу лівою задньо-боковою поверхнею, характерних для переїзду тіла тілесних ушкоджень не виявлено. Проте, даний висновок не встановлює послідовності рухів та механізму зіткнення пішохода з транспортним засобом, описані експертом тілесні ушкодження не спростовують можливості їх отримання в умовах коли потерпілий, перебуваючи в положенні до транспортного засобу лівою задньо-боковою поверхнею через втрату рівноваги, опинився на проїзній частині дороги (т.2 а.с.178-181).

Висновок судового експерта від 06.03.2020 року №19/104-17/1/4/65 , яким експертом ОСОБА_46 зазначено неможливість встановити точне місце розташування місця наїзду на пішохода ОСОБА_11 та зроблено висновок про те, що місце наїзду розташоване не ближче ніж 28,5м. перед е/о 40 по ходу руху автомобіля є допустимим доказом по справі, проте, не дає відповіді щодо точного місця наїзду на пішохода (т.2 а.с.150-152)
Висновки експертиз від 26.02.2020 року №19/104-17/1/258 щодо черевиків потерпілого (т.2 а.с157-163), від 02.03.2020 року №19/104-17/1/4/67 щодо працездатності системи рульового керування автомобіля «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2 а.с.133-136) , від 02.03.2020 року №19/104-17/1/4/66 щодо працездатності гальмової системи автомобіля «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2 а.с.142-145) суд вважає допустимими та належними доказами по справі, які в сукупності з іншими прийняти судом доказами як належними та допустимими дають можливість встановити, що автомобіль обвинуваченого на момент наїзду функціонував в нормальному робочому стані.
Надаючи оцінку поясненням потерпілої ОСОБА_5 судом прийнято до уваги, що остання вказувала на інвалідність ОСОБА_11 з 2006 року, внаслідок якої він пересувався без нижніх кінцівок та пальців на руках, ходив на колінах. Щодо інвалідності 1 групи у померлого свідчить також довідка до акту огляду МСЕК №046274 серія АД (т.2 а.с.39). Потерпіла після наїзду прибула на місце події, проте, не була її очевидцем, в цей день спілкувалась з ним по телефону. Зазначені нею пошкодження автомобіля відповідають обставинам, вказаним в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. За її показами померлий не зловживав алкогольними напоями.
Свідок ОСОБА_18 , допитаний в судовому засіданні також, не зазначав про перебування ОСОБА_11 в стані тяжкого алкогольного сп`яніння, вказував, що він був у звичайному стані, з добрим настроєм. ОСОБА_18 останнім до смерті бачив померлого та пояснював що останній був у чорній куртці, ділянка біля дороги в районі зупинки добре освітлювалась.
Пояснення потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_18 у взаємозв`язку з іншими доказами по справі, а саме висновком судового експерта №255 за фактом смерті ОСОБА_11 , суд вважає неправдивими щодо обставин відсутності перебування померлого в стані сильного алкогольного сп`яніння, зазначеному експертом у крові на рівні 4, 69 проміллє та 3, 48 у сечі. Зазначений показник експертом визначений як тяжке алкогольне сп`яніння, який, за версією сторони захисту, може свідчити про те, що потерпілий втратив рівновагу та випав на проїзну частину дороги в момент руху автомобіля Мерседес під керуванням водія ОСОБА_3 . Щодо інших фактів пояснення цих осіб щодо обставин наїзду на пішохода не мають принципового значення оскільки вони не були безпосередніми свідками події.
Поясненнями свідків ОСОБА_16 , який на момент події рухався на власному транспорті позаду автомобіля обвинуваченого, зі швидкістю 50 км/год., не спростовуються покази обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_47 , щодо обставин наїзду, а саме, отримання несподіваного удару по автомобілю праворуч, після якого ОСОБА_3 вивернув кермо ліворуч з виїздом на зустрічну смугу, після чого, автомобіль був повністю зупинений. Пояснення обвинуваченого та свідка ОСОБА_22 узгоджуються між собою в частині, що до удару з правої сторони дороги промарнула тінь незрозумілої форми на тротуарі. За показами обвинуваченого ОСОБА_3 він не припускав що на тротуарі перебуває людина, поки на капоті не побачив пішохода невеликого зросту. Враховуючи фізичні особливості ОСОБА_11 , послідовність, логічне викладення вказаних пояснень, які узгоджуються між собою у взаємозв`язку з іншими доказами по справі, суд вважає покази свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_22 та ОСОБА_47 належними та допустимими доказами, якими доводиться факт зіткнення пішохода ОСОБА_11 та автомобіля ОСОБА_3 у місці та у час, котрі зазначені у обвинувальному акті, а також наслідки цієї ДТП у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, що спричинили його смерть.
Таким чином, проаналізувавши покази потерпілих та свідків, наявні у матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до висновку про те, що цими доказами доведені лише факт ДТП, яка відбулася за участю водія ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_11 у місці та у час, котрі зазначені у обвинувальному акті, а також наслідки цієї ДТП у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких потерпілий помер. Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував свою вину в ДТП та зазначав, що пішохода він не бачив, не збивав. Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 звертав увагу на відсутність безпосередніх свідків наїзду, неточне встановлення місця наїзду, чисельні порушення КПК України на досудовому розслідуванні, які призвели до помилок слідчого при наданні експертам вихідних даних, отриманих на слідчих експериментах, здійснених з порушеннями Методики їх проведення. Також, захисником зверталась увага, що потерпілий ОСОБА_19 на момент смерті перебував в тяжкому алкогольному сп`янінні та міг втрати рівновагу і випасти на проїзну частину дороги в момент коли автомобіль ОСОБА_3 їхав поряд. За загальним принципом, відповідно до ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого.

Висновок експерта №19/104-17/1/4/181т від 19.05.2020 року яким зазначено, що в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимог п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП не є належним та допустимим доказами за принципом «Плодів отруєного дерева» та не може бути покладений в основу обвинувального вироку.

Суд звертає увагу, що внаслідок грубих порушень кримінально-процесуального закону під час досудового розслідування, перелік яких наведено вище в мотивувальній частині вироку, залишились невстановленими обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мають істотне та вирішальне значення для з`ясування його механізму.

Зібрані та надані суду докази як кожний окремо, так і у сукупності, не дозволяють зробити однозначний висновок «поза розумним сумнівом» про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в порушенні вимог п.12.3 ПДР України за обставин, викладених у обвинувальному акті від 22 липня 2020 року, що призвело до тяжких тілесних ушкоджень потерпілого та спричинило його смерть.

Покази свідків ОСОБА_25 , що є директором ритуального агентства та не була очевидцем події, а також свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_20 судом не оцінюються оскільки не містять інформації, що відноситься до предмету доказування, доведення або спростування вини обвинуваченого.

Таким чином, аналіз усіх доказів в їх сукупності свідчить про те, що висунуте органом досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_3 ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах про його винуватість у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, якою завдано тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_19 помер. Стороною обвинувачення не доведено що обвинувачений скоїв наїзд на пішохода, який перебуває у причинному зв`язку з діями водія ОСОБА_3 . Зазначений висновок є підставою для прийняття рішення про визнання ОСОБА_3 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні через недоведеність вини, яка є обов`язковим елементом складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ті докази сторони обвинувачення, які не визнавались судом неналежними та недопустимими, не є достатніми для висновку «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України.

Враховуючи, що по кримінальному провадженню не ухвалюється обвинувальний вирок і з огляду на вимоги ч.ч.1 і 2 ст.124, ч.1 ст.129 КПК України, цивільні позови потерпілої ОСОБА_5 та цивільного позивача ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на їх користь матеріальної та моральної шкоди, (т.1,а.с.22-30,41-54) суд залишає без розгляду.

У зв`язку з викладеним суд не бере до уваги відзив представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» проти позову (т.1,а.с.156-160).

З тих же підстав суд не стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз на загальну суму 6 998,60 грн. ( 942,06 грн ( Т.2, а.с. 152) + 942,06 ( Т.2,а.с. 148) +1256,08 ( Т.2, а.с. 149) + 1570,10 грн. ( Т.2, а.с. 156) +2288,30 ( Т.2, а.с 170).
Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, звільнені від сплати судового збору.

Під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю наявності складу вказаного кримінального правопорушення.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, віднести на рахунок держави.
Цивільний позов представника ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої в наслідок злочину залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_48 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок злочину залишити без розгляду.
Арешт накладений ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 07.02.2020 року на автомобіль Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 скасувати ( Т.2, а.с. 186-187).

Речовий доказ автомобіль «Mercedes-Benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_10 , дозволивши розпоряджатись на власний розсуд ( Т.2, а.с. 185)

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1