ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1696/22 Номер провадження 11-сс/814/1306/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 13 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2022 року за №0000647, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП у Харківській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харків ОСОБА_9 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 10 грудня 2022 року, підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимому, останній раз
22 грудня 2021 року Фрунзенським районним судом м. Харків за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки обмеження волі.
Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в сумі 49 620 гривень і покладенено на ОСОБА_7 у разі її внесення обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, його процесуальну поведінку та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 13 жовтня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених у клопотанні ризиків і неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, проживає в місці постійного проживання з родиною, неофіційно працює, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень та має намір компенсувати заподіяну потерпілим шкоду.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`вився та заявив клопотання про здійснення провадження за його відсутності.

Відповідно ж до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП у Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2022 року за №0000647 (а.п.9).

Досудовим розслідуванням установлено, що 27 травня 2022 року о 10 годині 22 хвилини ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , діючи повторно, шляхом зловживання довірою під приводом повернення боргу ОСОБА_10 за допомогою мобільного додатку «Приват24» заволодів належними ОСОБА_10 грошовими коштами в сумі 2 864 гривні 25 копійок з її банківської картки № НОМЕР_1 .

19 червня 2022 року з 11 до 20 години ОСОБА_7 у м. Харків, діючи повторно, шляхом обману із застосуванням незаконних операцій і використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи доступ до інформації щодо банківського рахунку ОСОБА_11 та можливість проводити банківські операції по ньому, за допомогою мобільного додатку «Приват24» заволодів належними ОСОБА_11 грошовими коштами в сумі 3 079 гривень 88 копійок з її банківської картки № НОМЕР_2 .

21 червня 2022 року о 12 годині 37 хвилин ОСОБА_7 у м. Харків, діючи повторно, шляхом обману із застосуванням незаконних операцій і використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи доступ до інформації щодо банківського рахунку ОСОБА_11 та можливість проводити банківські операції по ньому, за допомогою мобільного додатку «Приват24» намагався заволодіти належними ОСОБА_11 грошовими коштами в сумі 4 900 гривень з її названої вище банківської картки, однак не зміг розпорядитись цими коштами на власний розсуд з причин, що не залежали від його волі, вчинивши закінчений замах на шахрайство.

Слідчим ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором ОСОБА_9 , повідомлено ОСОБА_7 про: 19 серпня 2022 року - підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.190 України; 12 жовтня 2022 року зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України (а.п.13-14, 66-70).

У свою чергу, слідчий ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором ОСОБА_9 , звернулась до слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.55-61).

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив підозрюваному заставу в сумі 49 620 гривень (20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень до 8 років позбавлення волі, особу підозрюваного, який неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності (а.п.24-26), проживає в квартирі з матір`ю, офіційно не працює, займається підробітками, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває (а.п.35), неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , так як він, отримавши повістку, не прибував за викликом слідчого (а.п.15), оголошувався в розшук через ухилення від явки до органу досудового розслідування за постановою від 31 серпня 2022 року (а.п.10-12), а в іншому провадженні від суду за ухвалою від 08 грудня 2021 року (а.п.26, 81-82), та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Як видно з матеріалів справи, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра в яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Не оспорюється в апеляційній скарзі й сама необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Разом з цим, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 3 епізодів інкримінованих йому кримінальних правопорушень проти власності, в тому числі тяжких корисливих злочинів, дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й особистого зобов`язання, як просить апелянт.

Усупереч доводам апеляційної скарги встановлені під час розгляду клопотання та апеляційної скарги обставини в їх сукупності свідчать про відсутність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, що могли би слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний на даній стадії провадження під час допиту слідчим надавав визнавальні показання (а.п.71-73), однак, зважаючи на викладені вище дані, ця обставина не спростовує висновків слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка за своїм розміром є мінімальною згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України. Визначений же розмір застави з урахуванням обставин інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, даних про особу підозрюваного, у співставленні з ризиками, передбаченими п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не становить «особистий надмірний тягар» для останнього.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 13 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4