ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/629/23 Головуючий 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/258/23 Головуючий апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме прокурора належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 26 01 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання начальника СВ ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного.

Зобов`язано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, слідчого судді; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора, суд, слідчого суддю про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному, що порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до двох розмірів мінімальної заробітної плати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вищевказану ухвалу слідчого судді прокурором подано апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і такою, що підлягає скасуванню, а висновки слідчого судді такими, що суперечать фактичним обставинам кримінального провадження.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги прокурор вказує, що рішення щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання було прийнято судом першої інстанції поспішно та з порушенням вимог КПК України, а саме, неврахування ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України. До того ж, зазначає, що постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .

У зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Підозрюваний заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Просив залишити ухвалу слідчого судді першої інстанції без змін.

Захисник підозрюваного підтримав повністю позицію підзахисного. Вважав ухвалу слідчого судді першої інстанції законною та обґрунтованою. Просив залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу без змін.

Прокурор про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від нього не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, думку підозрюваного та захисника, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що СВ ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 від 28 07 2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

13 12 2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття обґрунтованої підозри, тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).

При цьому, як національним законодавством, так і практикою Європейського суду з прав людини визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст.194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

В рамках вищевказаного кримінального провадження начальник СВ ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з посиланням на обґрунтованість пред`явленої останньому підозри та існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

За результатом розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його повного задоволення та застосовував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України не заслуговують на увагу тому, що слідчим суддею було встановлено, що наявними в матеріалах провадження доказів достатньо для висновку, що підозра, пред`явлена ОСОБА_6 є обґрунтованою, а також, що існують підстави вважати, що останній лише ймовірно може незаконно впливати на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень, тобто наявність ризику тільки ймовірного, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості можливого покарання за умовою визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину.

Колегія суддів погоджується зі слідчим суддею що стосується відсутності ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що всі докази у проваджені перебувають на зберіганні у відділі поліції. Яким чином підозрюваний може мати можливість їх спотворити або знищити не зрозуміло, а прокурор не надав жодних доказів на підтвердження існування такого ризику.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися відповідно до ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, слідчий суддя врахував, що огляд домоволодіння ОСОБА_9 було проведено 28 07 2022, повідомлення про підозру - 13 12 2022, але підозрюваний з того моменту і по теперішній час будь-яких дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування не вчиняв, на виклики слідчого з`являється вчасно, має зареєстроване місце проживання з чим погоджується й апеляційний суд і не вбачає ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Інших ризиків, зазначених у клопотанні і апеляційній скарзі, встановлено не було, і в оскаржуваному рішенні зазначено, що про їх існування прокурор лише вказує, однак, на підтвердження наявності вказаних ризиків доказів надано не було і в матеріалах провадження такі докази також відсутні.

Таким чином, саме з врахуванням усіх вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов до висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, що забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів, і підстав для сумніву щодо правильності такого висновку не вбачає.

Що стосується доводів прокурора про те, що слідчим суддею не було враховано обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що вони є аналогічними з доводами клопотання слідчого і були предметом розгляду слідчого судді, і таким доводам була надана належна правова оцінка, з вказівкою на те, що на підтвердження вказаних ризиків фактично доказів надано не було, вони побудовані лише на припущеннях слідчого та прокурора, з чим погоджується і колегія суддів.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення апеляційна скарга прокурора про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, ст. ст. 176-206, ст. ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 26 01 2023 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та застосування до нього особистого зобов`язання, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3