Справа № 287/613/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000410 від 14.10.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Озеряни, Олевського району, Житомирської області, громадянки України, українки, одруженої, не працюючої, не інваліда, на утриманні має 3-х неповнолітніх дітей 2002, 2004 та 2014 років народження, освіта загальна середня, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_5 обвинувачується в тому що 13.06.2018 близько 14 години ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , передала свою банківську картку «ПриватБанк» номер картки НОМЕР_1 ОСОБА_5 та повідомила особистий пін - код для того, що б остання погасила її кредитну заборгованість по даній картці так як сама не мала навичок здійснення електронних операцій з картковим рахунком.
Маючи інформацію про номер картки та пін - код доступу ОСОБА_5 за допомогою свого мобільного телефону отримала інформацію, щодо наявності грошових коштів на картковому рахунку ОСОБА_4 , після чого у останньої виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з вказаної банківської картки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з картки «ПриватБанк», номер НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 13.06.2018 о 16 годині через комп`ютерну програму інтернет - банкінгу «Приват 24» перерахувала з вказаної карти на свою власну банківську карту номер НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 200 гривень в результаті чого з рахунку картки було списано грошові кошти у розмірі 210,08 гривень.
Внаслідок вказаного правопорушення потерпілій ОСОБА_4 було завдано матеріальний збиток на суму 210,08 гривень.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України (у редакції 2018 року), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , посилаючись на ст. 5, 185, 12, 49 КК України (у чинній редакції) заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності, так як вона обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення крадіжці майна, вчиненого 13.06.2018 року, за ч.1 ст.185 КК України, однак фактично на час розгляду кримінального провадження скоїла кримінальний проступок.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання обвинуваченої та просив його задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_4 погодилась із даним клопотанням.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;
6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності, а саме 13.06.2018 року.
Згідно з положеннями ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій ОСОБА_5 вчинено 13.06.2018 року.
Тому, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України (у редакції станом на момент вчинення 13.06.2018 року), у якому обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України (у редакції станом на момент вчинення) є злочином середньої тяжкості, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України (у чинній редакції, згідно ст. 12 КК України (у чинній редакції), на момент розгляду справи у суді є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Оскільки порівняльний аналіз положень ст.ст. 12, 49, ч.1 ст. 185 КК України свідчить про те, що чинна редакція Закону на момент розгляду справи у судовому засіданні покращує становище обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати правові норми Кримінального Закону в чинній редакції на момент розгляду справи у суді, застосувавши ст.5 КК України та ч. 2 ст.12 КК України, згідно якої кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу у розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно п. 2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту 13.06.2018 року.
З дня вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення станом на день розгляду справи у суді 07.11.2022 року пройшло більше 4 років, що є підставою для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за п. 2 ч.1 ст.49 КК України (у чинній редакції).
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 надала свою згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно неї з цих підстав.
Суд вважає обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України в чинній редакції фактичним обвинуваченням у скоєнні кримінального проступку на момент розгляду справи судом.
Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , є кримінальним проступком, та з моменту його скоєння минуло більше чотирьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, у розумінні ст.49 КК України, не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення її від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання обвинуваченої та звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України (в чинній редакції).
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Судові витрати на залучення експерта відсутні. Цивільний позов не заявлений.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
На підставі ст.ст. 5, 12 , п. 2 ч. 1 ст. 49, ч.1 ст. 185 КК України, керуючись ст.ст. 284, 288, 314, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження і звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України (у чинній редакції) у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України (у чинній редакції) на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України (у чинній редакції), у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410 від 14.10.2018 року - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми під час оголошення ухвали у той же строк після отримання її копії.
Суддя: ОСОБА_1