Номер провадження:1-кс/521/60/23
УХВАЛА

10 січня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб (слідчих) Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла від Одеського апеляційного суду після визначення підсудності скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб (слідчих) Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Зі змісту скарги вбачається, що 25.10.2021 року заявник подав до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, заяву про вчинення злочину.

Вказану заяву було зареєстровано у Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, за вхідним № К-3693 від 25.10.2021 року.

Станом на 28.10.2021 року кримінальне провадження за вказаною заявою ОСОБА_3 Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Миколаєві, не зареєстровано, що свідчить про незаконну бездіяльність уповноважених осіб - слідчих даного органу досудових розслідувань.

Просить суд: 1) поновити строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, на подання скарги на бездіяльність уповноважених службових осіб (слідчих) Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси; 2)ви14знати незаконною бездіяльність уповноважених посадових осіб (слідчих) Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка виразилась у не реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину, викладених у заяві ОСОБА_3 , поданій 25.10.2021 року; 3)зобов`язати відповідних уповноважених посадових осіб (слідчих) Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, зареєструвати у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України, які викладені у заяві ОСОБА_3 про вчинення злочину.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 12 січня 2022 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб (слідчих) Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, скаргу залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 12 січня 2022 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб (слідчих) Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР скасовано. Призначено новий розгляд скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб( слідчих) Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, Малиновському районному суді міста Одеси, іншим слідчим суддею.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 09.03.2022 року, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб( слідчих) Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, розподілена слідчому судді ОСОБА_1 .. Судове засідання по даній скарзі призначено на 15 березня 2022 року.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, були повідомлені належним чином.

14 березня 2022 року на електронну адресу Малиновського районного суду міста Одеси надійшла заява адвоката ОСОБА_4 з якої убачається, що ним надається правова допомога ОСОБА_3 на підставі договору та ордеру про надання правової допомоги. У зв`язку з введенням 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану та враховуючи те, що ОСОБА_3 перебуває за межами Одеської області та в силу введених обмежень не має можливості прибути на судові засідання до Малиновського районного суду міста Одеси, просить перенести судові засідання до закінчення воєнного стану в Україні. Враховуючи клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах скаржника ОСОБА_3 суд відклав розгляд скарги на 18 серпня 2022 року.

В судове засідання призначене на 18 серпня 2022 року скаржник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, за допомогою телефонного зв`язку просили відкласти судове засідання у зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 за кордоном.

Судові засідання по даній скарзі призначалися неодноразово, зокрема: на 21 вересня 2022 року, на 27 вересня 2022 року, на 25 жовтня 2022 року, на 04 листопада 2022 року, на 07 грудня 2022 року, про те не відбулися у зв`язку з неявкою скаржника ОСОБА_3 в судові засідання.

Секретарем судового засідання ОСОБА_2 неодноразово здійснювалися телефонні дзвінки на мобільний телефон ОСОБА_3 , якому роз`яснювалося право надіслати до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, про можливість прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програми «ESYCON», укласти договір з адвокатом, який би мав прийняти участь в судовому засіданні за відсутності заявника.

Разом з тим скаржник ОСОБА_3 на зазначені пропозиції суду не відреагував, заяви про розгляду скарги у його відсутності не подав, заяви про участь в режимі відеоконференції до суду не надіслав.

Адвокат ОСОБА_4 в телефонній розмові повідомив, що договір з ОСОБА_3 щодо надання останньому правової допомоги розірвано. В судове засідання призначене до на 10 січня 2023 року скаржник також не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, на телефонні дзвінки не відповідає.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника.

Також, відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так, порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування регламентований положеннями ст. 306 КПК. І саме за результатами розгляду скарг, як це передбачено ст. 307 КПК, постановляється ухвала про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Тобто КПК України містить вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті за результатами розгляду такої скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності заявника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК України.

Водночас, відкладення розгляду скарги призведе до порушення строку, встановленого частиною другою статті 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь.

Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у частині першій статті 307 КПК України, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду) суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено. Тоді як згідно з частиною другою статті 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у зазначеній ситуації суддя позбавлений можливості розглянути скаргу з дотриманням передбаченого КПК України порядку, адже будь-яке з прийнятих ним рішень суперечитиме тій чи іншій нормі процесуального права.

Неоднаковою є і судова практика застосування наведених положень КПК України, в тому числі не сформовано єдиних підходів із цього питання судами вищого рівня.

В узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) висловився про доцільність залишення скарги без розгляду в разі неприбуття в судове засідання скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд. Мотивуючи таку позицію, ВССУ звернув увагу на те, що залишення скарги без розгляду не позбавляє скаржника права повторно звернутися з такою скаргою в суд (пункт 7 узагальнення).

Водночас у постанові пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року № 4 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» запропоновано інший спосіб дій слідчого судді за подібних обставин. Зокрема, частина четверта статті 163 КПК містить імперативну вимогу щодо розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за участю особи, яка його подала, аналогічну приписам частини третьої статті 306 цього Кодексу про обов`язкову участь скаржника у судовому розі ляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. На предмет застосування частини четвертої статті 163 КПК України ВССУ зазначив, що неявка без поважної причини в судове засідання сторони кримінального провадження, яка подала клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне непідтримання клопотання і має розцінюватись як підстава для відмови в його задоволенні. Застосування такого підходу було визнано правильним незалежно від того, яка зі сторін кримінального провадження (обвинувачення чи захисту) звернулась до слідчого судді з відповідним клопотанням (підпункт 8 пункту 2.5 узагальнення).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з тим, що заявник, обов`язкова участь якого, передбачена ч. 3 ст. 306 КПК України, у судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 22 КПК України не відстоював свою правову позицію, скаргу необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 306 КПК України, слідчий судця,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб (слідчих) Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів, а особами які не приймали участь в судовому засіданні протягом п`яти днів з дня отримання копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1