Провадження № 1-кс/204/2327/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє:

-15.08.2019 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 23.02.2022 згідно з ст. 81 КК України умовно-достроково. Невідбутий термін 9 місяців 2 дні,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2022 року старший слідчий Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Таким чином, під час дії воєнного стану на території України, 06.10.2022 близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, виконували будівельні роботи в районі будинку АДРЕСА_2 , коли в цей час до них підійшла раніше невідома ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка попрохала їх оглянути в її квартирі непрацюючу пральну машинку, на що останні погодились, та за запрошенням останньої прослідували до приміщення її квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Далі, ОСОБА_7 почав оглядати пральну машинку в приміщенні коридору, при цьому, ОСОБА_4 в цей час знаходився разом з ОСОБА_8 в приміщенні кухні де на столі побачив мобільний телефон чорного кольору, марки «Samsung» моделі «Galaxy A02s (SM-A025F/DS)» 3/32GB. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння майном ОСОБА_8 . Безпосередньо реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне, умисне, повторне викрадення чужого майна, користуючись, при цьому, прямим наміром і корисливим мотивом, в цей же день та час, тобто 06.10.2022, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_8 є особою похилого віку вибрав момент, коли вона відволіклась, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливою метою, викрав мобільний телефон чорного кольору, марки «Samsung» моделі «Galaxy A02s (SM-A025F/DS)» 3/32GB. вартістю 3068, 00 грн., який поклав до кишені своїх брюк, після чого, ОСОБА_4 звернув увагу на жіночу сумку, яка знаходилась на шафі при вході в приміщення кухні, яку також вибрав як об`єкт свого злочинного посягання. Скориставшись тим, що ОСОБА_8 відволіклась, ОСОБА_4 підійшов до жіночої сумки, належної потерпілій ОСОБА_8 та надалі впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно з корисливою метою, витяг з неї належний їй жіночий гаманець з якого викрав грошові кошти в сумі 5000 грн., які також поклав у карман своїх брюк, після чого утримуючи при собі незаконно викрадене майно, з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті крадіжки ОСОБА_8 заподіяно матеріальний збиток на загальну суму 8068, 00 грн. Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану. Крім того, 09.10.2022 близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_4 знаходився в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , де вживав спиртні напої з господаркою будинку ОСОБА_9 та знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 . Знаходячись в приміщенні кімнати кухні ОСОБА_4 звернув увагу на жіночу куртку, яка висіла на одному зі стільців, та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння майном яке знаходилось в карманах куртки. Безпосередньо реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне, умисне, повторне викрадення чужого майна, користуючись при цьому прямим наміром і корисливим мотивом, в цей же день та час, тобто 09.10.2022, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 перебувають в стані алкогольного сп`янінні, а господарка куртки ОСОБА_10 вийшла з приміщення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливою метою, підійшов до жіночої куртки належної ОСОБА_10 та викрав з її карману мобільний телефон марки «Sony Ericsson» моделі «K800i», вартістю 256, 67 грн., який поклав у карман своїх брюк, після чого утримуючи при собі незаконно викрадене майно, з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті крадіжки ОСОБА_10 заподіяно матеріальний збиток на суму 256, 67 грн. Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану. Крім того, 12.10.2022 близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 знаходився в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , де вживав спиртні напої з раніше незнайомим йому ОСОБА_12 . Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_4 продовжити вживання спиртного за адресою свого мешкання: АДРЕСА_6 , на що останній погодився та після чого вони прийшли за вказаною адресою. Знаходячись в приміщенні зальної кімнати будинку мешкання ОСОБА_12 . ОСОБА_4 продовжив вживання спиртного з останнім та його співмешканкою ОСОБА_13 , та звернув увагу на мобільний телефон марки «Tecno» моделі «POP 2F (BIG)» 1/16GB, який знаходився на столі, який належить племіннику ОСОБА_12 ОСОБА_14 . У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння майном ОСОБА_14 . Безпосередньо реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне, умисне, повторне викрадення чужого майна, користуючись при цьому прямим наміром і корисливим мотивом, в цей же день та час, тобто 12.10.2022, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебувають в стані алкогольного сп`янінні та відпочивають, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливою метою, викрав мобільний телефон марки «Tecno» моделі «POP 2F (BIG)» 1/16GB, вартістю 1625, 67 грн., який поклав у карман своїх брюк, після чого утримуючи при собі незаконно викрадене майно, з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. У результаті крадіжки ОСОБА_14 заподіяно матеріальний збиток на суму 1625, 67 грн. Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану. Крім того, 14.10.2022 близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 знаходився в будинку свого знайомого ОСОБА_15 , розташованому за адресою: АДРЕСА_7 , з яким вживав спиртні напої. Після того, як ОСОБА_15 в результаті алкогольного сп`яніння заснув, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений таємне заволодіння майном ОСОБА_15 . Безпосередньо реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне, умисне, повторне викрадення чужого майна, користуючись при цьому прямим наміром і корисливим мотивом, в цей же день та час, тобто 14.10.2022, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 оглянув приміщення будинку, та в кімнати віранди побачив велосипед марки «Україна», який вибрав як об`єкт свого злочинного посягання. Після цього, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 викрав велосипед марки «Україна» належний ОСОБА_15 вартістю 558, 33 грн., та надалі утримуючи при собі незаконно викрадене майно, з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. У результаті крадіжки ОСОБА_15 заподіяно матеріальний збиток на суму 558, 33 грн. Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану. 16.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Підозра ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтовується наступними доказами: Протоколом прийняттям заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 08.10.2022; Протоколом огляду місця події від 08.10.2022; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 09.10.2022; Протоколом огляду речей від 18.10.2022; Протоколом пред`явленням речей для впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 19.10.2022; Протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 19.10.2022»; Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.10.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.10.2022; Протоколом пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 09.11.2022; Протоколом пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання свідку ОСОБА_16 від 09.11.2022; Протоколом прийняттям заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_14 від 12.10.2022; Протоколом огляду місця події від 12.10.2022; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 13.10.2022; Протоколом огляду місця події від 13.10.2022; Протоколом огляду документів від 13.10.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.10.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.10.2022; Протоколом пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання свідку ОСОБА_12 від 09.11.2022; Протоколом прийняттям заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 14.10.2022; Протоколом огляду місця події від 14.10.2022; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 14.10.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.10.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.10.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.10.2022; Протоколом огляду речей від 14.10.2022; Протоколом пред`явлення речей для впізнання потерпілій ОСОБА_10 від 15.10.2022; Протоколом пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання потерпілій ОСОБА_10 від 09.11.2022; Протоколом прийняттям заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_15 від 14.10.2022; Протоколом огляду місця події від 14.10.2022; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 15.10.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.10.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 21.10.2022; Протоколом огляду місця події від 15.10.2022; Протоколом пред`явлення речей для впізнання свідку ОСОБА_17 від 08.11.2022; Протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 16.11.2022. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені у п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 : може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду; Вважати так дають наступні обставини: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення яких, у разі доведення його винуватості в суді, останньому загрожує покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим ризик втечі може бути розцінений підозрюваним ОСОБА_4 менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань, у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, постійне місце роботи, навчання та постійне джерело доходів, тобто існують реальні підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Таким чином слідство ґрунтовно, на підставі саме доказів, а не припущень вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 обере саме можливість переховування від органів слідства (або суду), а не процедуру виконання покарань за вчинений злочин , у тому числі на непідконтрольній території (з урахуванням бойових дій на території Донецької області та можливості перейти на сторону ворога на великих ділянках фронту) тобто існують реальні підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду, у тому числі зайнятись диверсійною діяльністю. Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може здійснити спроби переховатися від органів досудового розслідування та суду, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вважати так дають наступні обставини: в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, слідством було допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 . Вказані свідки в ході слідства надали вичерпні покази з приводу обставин вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вказаного злочину, у зв`язку з чим їх покази є основоположними для доведення винуватості ОСОБА_4 перед судом та виступають у якості доказів. Однак, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може почати спроби незаконного впливу на свідків зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання, оскільки з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), судом будуть братись до уваги саме ті покази свідків, які вони нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Наведені факти дають всі підстави вважати що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому реально загрожує, та зміни правдивих свідчень свідків може здійснити спроби незаконного впливу на них, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; вважати так дають наступні обставини: підозрюваний дев`ять разів судимий за злочини майнової направленості та звільнився 23.02.2022 згідно зі ст. 81 КК України умовно-достроково, підозрюється у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, у ОСОБА_4 відсутнє постійне джерело доходів, та йому необхідно здійснювати пошук коштів для задоволення природної потреби у харчуванні. Враховуючи викладене орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, існують обставини, які відповідно до ст.178 КПК України, повинні бути враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, та постійного джерела доходів. При обранні запобіжного заходу слід узяти до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то для дієвого виконання кримінального провадження до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтю 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Всі зазначені вище ризики знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, наявність яких встановлена у судовому засіданні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність непогашених судимостей та невиконаного вироку суду, наявність постійного місця проживання, відсутність постійного місця роботи, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням цього слідчий суддя вважає, що достатньою сумою застави необхідно визначити 208 000 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме: до 16 січня 2023 року, з утриманням в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4».
Визначити заставу у розмірі 208 000 (двісті вісім тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади у разі наявності свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1