ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/142/23 Справа № 712/2644/23 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурорів підозрюваного захисниківОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2023 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працює, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаний, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_9 звернулася із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчої ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.04.2023 року включно з застосування до підозрюваного електронного засобу контролю.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покладено на ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язано його:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) не залишати житло та не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 у визначений судом час без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

В період воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_6 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 20 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатися з місця проживання з метою перебування останнього в укритті;

4) носити електронний засіб контролю, та одночасно роз`яснено, що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Однак матеріали клопотання не містять доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на свідків.

Крім того, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, із застосуванням електронного засобу контролю, зможе запобігти встановленим ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_5 подав скаргу до Черкаського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , є тяжкими та під тягарем можливої відповідальності, перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі за кордоном; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, під час розгляду вказаного клопотання слідчим суддею взагалі не враховано, що злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів це діяння, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів, що додатково підтверджує наявність об`єктивного суспільного інтересу в даному кримінальному провадженні.

В зв`язку з вищевикладеним прокурор просить суд скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.03.2023 року та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.04.2023 року включно, з утриманням у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без внесення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Постановляючи ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріали клопотання не містять доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків. Водночас слідчий суддя поклав на ОСОБА_6 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, зокрема, 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; 4) не залишати житло та не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у визначений судом час без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Проте, колегія суддів не повністю погоджується з висновком слідчого судді виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні слідчого відділу УСБУ в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000115 від 22.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та у невстановленому місці у громадянина України ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на контрабанду наркотичних засобів та психотропних речовин у вигляді медичних препаратів іноземного виробництва, в особливо великих розмірах, тобто на їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

У невстановлений досудовим слідством час та у невстановленому місці ОСОБА_6 , помістив в багажник легкового автомобіля марки «SKODA» моделі «SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , медичні препарати іноземного виробництва для їх подальшого контрабандного переміщення на територію України, з метою подальшого збуту, а саме:

«Tramadolor 200 mg», діюча речовина «tramadol hidroklorid» (трамадол гідрохлорид), в кількості 2250 таблеток у 45 фабричних упаковках (двісті двадцять п`ять блістерів по 10 пігулок в 45 фабричних упаковках), фірма виробник «SANDOZ» у заводській упаковці;

«XANAX 0,5 mg.», діюча речовина «alprazolam» (алпразолам), в кількості 2500 таблеток у 25 фабричних упаковках (двісті п`ятдесят блістерів по 10 пігулок в 25 фабричних упаковках), фірма виробник «Upjohn» у заводській упаковці;

«Tramal 100 mg/2 ml», діюча речовина «tramadolium-chlorid» (трамадол хлорид), в кількості 85 ін`єкцій у 17 фабричних упаковках (вісімдесят п`ять ін`єкцій по 5 ін`єкцій в 17 фабричних упаковках), фірма виробник «STADA» у заводській упаковці;

«Rivotril 2 mg», діюча речовина «klonazepam» (клоназепам), в кількості 3000 таблеток у 30 фабричних упаковках (тридцять скляних ємностей по 100 пігулок в 30 фабричних упаковках), фірма виробник «CHEPLA PHARM» у заводській упаковці.

24.01.2022 року о 22 год. 45 хв. ОСОБА_6 заїхав в зону проходження митного контролю на ділянці «В`їзд» митного поста «Астей» Закарпатської митниці на легковому автомобілі марки «SKODA» моделі «SUPERB».

У ході проведення митного огляду на оглядовому майданчику легкового автомобіля марки «SKODA» моделі «SUPERB», у багажнику виявлено та вилучено сховані ОСОБА_6 наркотичні засоби та психотропні речовин у вигляді медичних препаратів іноземного виробництва, які він в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» умисно, незаконно зберігав з метою збуту.

25.01.2023 року ОСОБА_6 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

26.01.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

27.01.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.03.2023 року включно.

20.03.2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000115 від 22.06.2022 року було продовжено до 26.04.2023 року включно.

28 березня 2023 року на адресу апеляційного суду від захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якому він просив судовий розгляд апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 відкласти на іншу дату у зв`язку із значною віддаленістю від місця розгляду справи.

Розгляд справи було відкладено на 04 квітня 2023 року на 16 год. 00 хв.

04 квітня 2023 року підозрюваний ОСОБА_6 , захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 повторно в судове засідання не з`явилися, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що працівниками СБУ за результатами обшуків вилучено особливо великий розмір психотропних речовин. Під час проведення обшуків за місцем проживання підозрюваного виявлено та вилучено наркотичні засоби та психотропні речовини в значній кількості, а також бланки медичних документів (понад 200 штук) для придбання указаних заборонених речовин за кордоном. Даний факт підтверджує, що вказана діяльність є систематичною та ймовірно основним значеним джерелом його протиправного збагачення.

Також на сьогодні не встановлено джерело походження наркотичних засобів та психотропних речовин, всього кола причетних осіб до вказаних діянь, тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може перешкоджати встановленню вказаних обставин, спілкуватися зі спільниками та вживати спільних заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних (доказів), необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження.

Крім того, враховуючи спосіб і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_6 , виникла необхідність в продовжені обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так як, ризики, що стали підставою для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час звернення до суду із даним клопотанням не зменшилися та не відпали, а саме: на даний час не встановлено джерело походження наркотичних засобів та психотропних речовин, а також всього кола причетних осіб, та перебуваючи на волі підозрюваний може перешкоджати встановленню цих обставин, спілкуватися зі спільниками та вживати спільних заходів спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, в тому числі впливати на свідків та експертів; має 2 групу звільнення від військової служби, в зв`язку з чим на сьогодні в умовах воєнного стану ОСОБА_6 має можливість виїхати з України як біженець; підозрюваний зможе продовжити займатися вказаною злочинною діяльністю та вчиняти нові тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, пов`язані з контрабандою наркотичних засобів і психотропних речовин у великих та розмірах.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні 04 квітня 2023 року, в режимі відео конференції, повідомив колегію суддів, що у нього відсутній зв`язок з підозрюваним ОСОБА_6 , про наступне судове засідання повідомити його не зможе.

04 квітня 2023 року о 16 год. 51 хв. на електрону адресу суду надійшло від захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

Заперечення мотивоване тим, що в апеляційній скарзі, як і в клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та і в усіх попередніх клопотаннях ініціаторами формально перелічено всі ризики передбачені ст. 177 КПК України без їх належного обґрунтування з посиланням на відповідні матеріали додані до клопотання. Фактично обґрунтування ризиків стороною обвинувачення зведено до необґрунтованих і неправдивих припущень про їх можливу наявність.

Крім того, посилання прокурора в апеляційній скарзі на тяжкість злочину та вагомість доказів не могло та не може бути підставою для продовження виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою без обрання застави.

Захисники звертають увагу на те, що підозрюваному ОСОБА_6 інкриміновано лише один факт переміщення через державний кордон нарковмісних лікарських засобів про інші факти вчинення якихось протиправних дій підозрюваним не відомо. А посилання сторони обвинувачення на часті виїзди за кордон ОСОБА_6 , як обґрунтування ризиків стороною захисту спростовані в судовому засіданні під час розгляду клопотання про продовження тримання під вартою підозрюваного. Оскільки ОСОБА_6 здійснював перевезення людей через державний кордон в різні країни Європейського союзу тому і часто виїжджав за межі території України, при цьому жодних злочинних дій не вчиняв, а також підозрюваний здійснював перевезення товарів першої необхідності для потреб громадських організацій регіону та Збройних Сил України з країн Європейського союзу.

Захисники звертають увагу на те, що на даний час ОСОБА_6 позбавлений можливості виїжджати за межі території України, так як його документи, які надавали таку можливість, знаходяться в органах досудового розслідування.

Крім цього, ОСОБА_6 раніше не судимий, та факт його регулярних виїздів за кордон не свідчить про можливість в подальшому вчиняти протиправні на думку сторони захисту дії. Так як впродовж 2022-2023 років, крім фактів вказаних в підозрі, жодним правоохоронним органом не виявлялись порушення ОСОБА_6 вимог чинного законодавства України при переміщенні через державний кордон та будь-які порушення Митного законодавства останнім не допускались.

Захисники підозрюваного також зазначають, що прокурор бажає ввести в оману суд стверджуючи про не встановлення органом досудового розслідування джерела походження лікарських засобів, які містять в собі наркотичні і психотропні речовини, проте таке твердження не відповідає матеріалам кримінального провадження, так як відповідно до документів вилучених у ОСОБА_6 та матеріалів протоколу про порушення митних правил від 25.01.2023 року, вилученні лікарські засоби відповідно до чеків придбано офіційно в аптеці в Угорській республіці, що і підтверджено під час допиту підозрюваним 20.03.2023 року.

За таких умов, твердження прокурора про можливість перешкоджання підозрюваним встановленню вказаних обставин є безпідставними, як і твердження про не встановлення всього кола причетних осіб.

Отже, стороною обвинувачення не подано жодних доказів, які б підтверджували наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а лише подано докази можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення ряду злочинів, а стороною захисту насамперед подано документи, які свідчать про відсутність ризиків заявлених іншою стороною. Слідчий суддя виклав свої висновки в логічній послідовності та взаємозв`язку з дослідженими доказами, без будь-яких суперечностей.

Прокурор в судовому засіданні, яке відбулося 07 квітня 2023 року, зазначив, що підозрюваний порушив обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Даний факт підтверджується довідкою Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області від 05.04.2023 року про надання інформації, в якій зазначено, що станом на 04.04.2023 року о 19 год. 02 хв. виявлено факт порушення підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати житло та не відлучається з місця проживання, так як останній на момент перевірки був відсутній за місцем проживання АДРЕСА_1 . Дану подію зареєстровано в ІТС ІПНП (журналі єдиного обліку Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області) за № 3018 від 04.04.2023 року.

Отже, підозрюваний ОСОБА_6 умисно ухиляється від явки до слідчого та суду. Про своє місце перебування не повідомляє, чим порушує покладені на нього слідчим суддею обов`язки.

Колегія суддів дослідивши докази надані як прокурором так і захисниками підозрюваного прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики, передбачені пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обумовлені наступним:

- останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та розуміючи, що за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, ОСОБА_6 перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в значній мірі підтверджується показаннями свідків, анкетні данні яких відомі підозрюваному, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку, що вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу підозрюваним на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- оцінюючи фактичні обставини справи, зокрема характером інкримінованого кримінального правопорушення, який направлений на придбання наркотичних засобів та психотропних речовин у вигляді медичних препаратів іноземного виробництва в особливих великих розмірах через державний кордон, з метою подальшого збуту, свідчить про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, однак в світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Отже, вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому особливо тяжкий злочин.

При цьому, колегія суддів вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.305, ч. 3 ст. 307 КК України, може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватись від органів досудового розслідування або суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Також колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 матиме змогу незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні, оскільки останній обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК показання свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо в судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, то залишається існувати ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків та експерта, який, на переконання колегії суддів, з урахуванням конкретних обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є суттєвим.

Саме ці обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри і складають ризики, передбачені ст.177 КПК, що свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів також враховує, що ОСОБА_6 має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, постійне місце мешкання та реєстрації, не працює, тобто наявність у нього певних соціальних зв`язків, однак ці обставини не спростовують ризики про можливе продовження підозрюваним злочинної діяльності, а наявність у останнього на утриманні неповнолітніх дітей, колегія суддів вважає, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати його від вчинення кримінальних правопорушень.

Також колегією суддів враховано особливості та заплановану тривалість досудового розслідування, необхідність додаткового часу для проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, та неможливість у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Твердження сторони захисту в судовому засідання про відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 є необґрунтованими, оскільки наявність ризиків, передбачених кримінально процесуальним законом, перевірена колегією суддів і вони дають підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано жодних доказів, зокрема висновків компетентних осіб (лікарів), які б свідчили про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 унеможливлює утримання його під вартою.

Відхиляючи доводи захисників, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які володіють відомостями про обставини кримінального правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, однак, обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не спростовують таких висновків і наявні у матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , які характеризують його з позитивної сторони.

Таким чином доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, специфіки злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, характер дій підозрюваного, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного, найшли своє підтвердження при розгляді справи в апеляційному суді.

Під час апеляційного розгляду прокурор навів достатньо підстав та обґрунтував доцільність продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 та довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде недостатнім для запобігання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про доцільність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням певних обов`язків, що буде необхідним та достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі "Летельє проти Франції" наголосив на тому, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі "Амбрушкевич проти Польщі" (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо підозрюваного, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Тому, беручи до уваги тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , наявність обґрунтованих ризиків, колегія суддів прийшла до висновку не визначати розміру застави.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, про що порушується питання в апеляційній скарзі прокурора, та ухваленням нової ухвали про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2023 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 26 квітня 2023 року включно з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без визначення застави.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3