Справа № 527/502/23
провадження № 1-кс/527/96/23
УХВАЛА

09 березня 2023 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0000006, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0000006, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 06 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

03.03.2023 виявлено факт незаконної вирубки деревини неподалік населеного пункту с. Святилівка Кременчуцького району Полтавської області.

При виїзді слідчо-оперативної групи на місце події встановлено, що неподалік населеного пункту с. Святилівка, Кременчуцького району, Полтавської області, на території Святилівського старостатського округу Кременчуцького району Полтавської області, у лісовому насадженні, яка розташовувалось між полями, де проходила польова дорога, для проїзду транспорту між полями, виявлено факт вирубки деревини шляхом випилювання гілок.

На місці події виявлено, свіжо-спиляну деревину породи «Дуб» загальним об`ємом близько 20 м/куб. Вище вказане майно передано під відповідальне зберігання старості Святилівського старостатського округу ОСОБА_5 .

За даним фактом 06.03.2023 внесено відомості до ЄРДР за №0000006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Свіжоспиляну деревину породи «Дуб» об`ємом близько 20 м/куб визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

На місці події ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дав письмове пояснення, що згідно договору підряду № 26/12/22 від 26.12.2022 року, він спільно із знайомими проводили кронування гілок, у зв`язку з тим, що дані гілки заважали використанню за цільовим призначенням орендованих ТОВ ІПК ПЗП «Астарта» земель та проїзду спецтехніки. Також на місці події був ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що у нього у власності є автомобіль ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому він працює перевізником, 03.03.2023 ОСОБА_6 запропонував йому роботу на перевезення деревини з посадки на тік в с. Святилівку, на що він погодився та близько 10:00 годин прибув до посадки, яка знаходиться за населеним пунктом с. Святилівка.

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання їх приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втраті, знищенню, використанню, перетворенню та передачі чи настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно застосувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Вказані факти підтверджуються матеріалами, які долучені до клопотання про арешт майна.

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно під час проведення вищевказаної слідчої дії є доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, слідчий просив суд накласти арешт на майно, вилучене 07.03.2023 під час огляду місця події а саме: свіжоспиляну деревину породи «Дуб» , загальним об`ємом близько 20 куб/м, вилучене майно залишити на відповідальне зберігання старості Святилівського старостатського округу ОСОБА_5 , до вирішення питання по суті, шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам та будь яких інших осіб без можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо).

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, слідчий направив до суду заяву, у якій просив розгляд клопотання розглядати у його відсутність, зазначив, що клопотання підтримує.

В судове засідання власник майна не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучена 07 березня 2023 року в ході огляду місця події свіжоспиляна деревина породи «Дуб», загальним об`ємом близько 20 куб/м набула статусу тимчасово вилученого майна та визнана речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч. 11 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 167, 170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучену 07 березня 2023 року в ході огляду місця події, свіжо-спиляну деревину породи «Дуб», загальним об`ємом близько 20 куб/м., з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження, шляхом позбавлення будь яких осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо), яку передати на зберігання старості Святилівського старостатського округу Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1