Справа № 727/1783/23
Провадження № 1-кп/727/217/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 Шевченківського райсуду м. Чернівці судове кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із вищою освітою, не працюючого, одруженого, має одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , у період часу з 23:00 години 10.01.2023р. по 02:00 годину 11.01.2023р., перебуваючи за адресою - АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи раптово виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи на меті особисте збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи таємно, умисно, протиправно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом розбиття скла в металопластикових дверях, проник до офісного приміщення відділу продажу ЖБК «Роял Стріт», розташованого по вул. Щербанюка, 79, м. Чернівці, звідки викрав ноутбук марки «Dell» модель «Vostro 3560» сірого кольору, вартістю 5613грн.33коп., належний потерпілому ОСОБА_6 , після чого, з місця вчинення злочину пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми діями спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Продовжуючи злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 , 27 січня 2023 року в період часу з 11.15 год. по 11.30 год., перебуваючи в приміщенні супермаркету «Сільпо», що знаходиться в приміщенні ТЦ «Майдан» за адресою м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 71, в умовах воєнного стану, який був введений 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи раптово виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи на меті особисте збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, таємно, умисно, протиправно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для оточуючих, шляхом вільного доступу з прилавків магазину викрав продукти, зокрема - одну упаковку фісташок марки «Macho», вагою 200 грам, вартістю 407.23 грн.; одну плитку шоколаду, марки «Міленіум» вагою 100 грам, вартістю 37.56 грн.; цукерки марки «Roshen» в прозорому поліетиленовому пакеті вагою 346 грам, вартістю 46.59 грн., після чого, з метою приховання своїх протиправних дій, поклав вказані товари до кишені свого одягу, пройшов повз касу розрахунку супермаркету «Сільпо», без здійснення оплати за відповідний товар, направся на вихід із приміщення «ТЦ Майдан», тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, розпорядитися викраденим майном не зміг, оскільки був затриманий начальником охорони ТЦ «Майдан» та в результаті вказаних дій була завдана майнова шкода на загальну суму - 491 грн. 38 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 185, ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочинах, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 11.01.2023р. перебуваючи на вул.. Щербанюка в м. Чернівці розбив скло в металопластикових дверях і проник всередину офісного приміщення, звідки викрав ноутбук, який відніс спочатку додому, а згодом вирішив продати в ломбарді через нестачу коштів. У наданих суду показах не заперечував та підтвердив, що 27 січня 2023р. ТЦ «Майдан» Сільпо купив пляшку горілки, а також взяв одну упаковку фісташок горішків, одну плитку шоколаду та цукерки поклав собі до кишені і на касі заплатив лише за пляшку горілки, а за решта товару не заплатив та при виході з магазину був затриманий працівниками охорони. Просив його суворо не карати, пояснив, що ноутбук і товар з Сільпо повернув потерпілим, в потерпілого ОСОБА_6 попросив пробачення.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, при цьому просив визначити ОСОБА_5 покарання на розсуд суду. Інший потерпілий, представник ТоЗВ Сільпо Фуд ОСОБА_8 , будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, не з`явилися, відомостей про причини неявки суду не надав.

Прокурор та інші учасники кримінального провадження не заперечували проти проведення судового розгляду без участі потерпілих.

У відповідності до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора, думку обвинуваченого і в його інтересах захисника, дійшов висновку, що судовий розгляд кримінального провадження можливо провести без участі потерпілих.

Окрім того, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та обмежити обсяг дослідженням матеріалів справи, що характеризують особи обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши відповідні матеріали судового провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.4 ст. 185; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинені зпроникненнм у приміщення, в умовах воєнного стану та закінчені замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинені в умовах воєнного стану, які не було закінчено з причини, що не залежали від його волі.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку.

На думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, визнання вини. При цьому судом було не встановлено обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, та їх кількість, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Наслідки учинення злочину, а саме, що викрадене майно було повернуто власникові, а також вид майна та його вартість, що в загальній вартості становило 6104.71 грн.

Також, суд ураховує особу обвинуваченого, який немає постійного зареєстрованого місця проживання, не працює, не одружений, має неповнолітню дитину, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога; раніше був засуджений, однак в силу вимог ст.. 89 КК України значиться не судимим.

З урахуванням викладених обставин, характеру та виду вчинених злочинів, їх наслідків, особи обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявності обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочинів суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання ОСОБА_5 вимоги ст. 69 КК України та вважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України, виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. При цьому, суд уважає, що підстави застосування покарання з іспитовим строком відсутні.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд враховує, що покарання в виді позбавлення волі є мінімальною санкцією, передбаченою ч. 4 ст.185 КК України, а обвинувачений учинив два тотожних злочини. Між тим, покарання в виді позбавлення волі, ураховуючи вид та вартість майна - продукти харчування та ноутбук, який викрав ОСОБА_5 та якими намагався заволодіти останній, порівняно із суворістю покарання, пов`язаного із введенням воєнного стану, не дають підстав суду для призначення більш суворого покарання.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою було обраховано з моменту затримання - 11.01.2023р. Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, ураховуючи вимоги ст. 377 КПК України, до набуття вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити обвинуваченому ОСОБА_5 без змін.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Процесуальні витрати в провадженні підлягають вирішенню в порядку вимог ст.. 124 КПК України, а речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому наступне покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.. 69 КК України у виді - 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.. 69 КК України - 2 (два) роки 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня його фактичного затримання тобто з 11.01.2023 року

Речові докази:

-за постановою слідчого від 29.01.2023 року - пару кросівок (спец.пакет 4118708) належних ОСОБА_5 - повернути останньому за належністю;

-за постановою слідчого від 29.01.2023 року - циліндровий механізм замка (спец.пакет 2114931) - знищити;

-за постановою слідчого від 11.01.2023 року - (спец.пакети 6008388; 3004153) - мобільний телефон Самсунг, з 2-мя сім картами, належного ОСОБА_5 - повернути останньому за належністю; - ноутбук Делл чорного кольору належного потерпілому ОСОБА_6 - повернути останньому за належністю;

-за постановою слідчого від 27.01.2023р. - упаковку фісташок, одну плитку шоколадок, цукерки марки Рошен - повернути супермаркету «Сільпо» «ТЦ Майдан»;

-за постановою слідчого від 27.01.2023 року - ДВД диск з відеозаписом з приміщення супермаркету «Сільпо» «ТЦ Майдан» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави - процесуальні витрати в розмірі 7362грн.42 коп.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Повний текст вироку вручено в залі суду учасникам процесу 10.04.2023 року.

Суддя ОСОБА_1