Провадження №11-сс/824/4401/2022 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000013 від 07.04.2021 року, за апеляційною скаргою прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіка Карелія Російської Федерації, громадянки України із вищою освітою, працюючої на посаді начальника Управління освіти Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 07.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

19 жовтня 2022 року, в рамках кримінального провадження №0000013 від 07.04.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

19 жовтня 2022 року слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які вказують, що підозрювана може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; знищити або сховати докази, які маю значення для даного кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого. Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що при розгляді клопотання не встановлено та стороною обвинувачення не наведено фактів, які б вказували, що саме ОСОБА_7 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення, а також, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді, прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою через невідповідність висновків слідчого судді кримінальному процесуальному законодавству України. Стверджує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у розтраті бюджетних коштів, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами крім того встановлено факт систематичного вчинення ОСОБА_7 злочинів, об`єктом яких є бюджетні кошти, тому існують ризики, що перебуваючи на займаній посаді вона і надалі буде продовжувати злочинну діяльність, а зважаючи на те, що ОСОБА_7 перебуває на посаді начальника, вона може сховати, підробити чи знищити необхідні слідству документи, також може мати вплив на підлеглих їй працівників крім цього, існує ризик можливого переховування ОСОБА_7 від слідства та суду, а отже запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе мінімізувати ці ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст.194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме: у привласненні, розтраті та заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем.

Згідно змісту повідомлення про підозру від 19.10.2022 року, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме директора Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, будучи службовою особою, діючи умисно, всупереч злочинних дій, розтратила чуже майно, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми для щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Однак, жоден з наведених в клопотанні доказів, які, на думку сторони обвинувачення, обґрунтовують підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, належним чином не доводять вчинення такого злочину, що слідчим суддею вірно зазначено у своїй ухвалі з урахуванням, що слідчий суддя на даній стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів погоджується з тим, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування ОСОБА_7 від слідства та суду є малоймовірним, оскільки під час виклику її слідчим для вручення підозри ОСОБА_7 перебувала за кордоном, однак повернулась до України, що свідчить про її співпрацю з органом досудового розслідування, ризик, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення, також не доведено, оскільки в клопотанні відсутні будь-які аргументи на підтвердження існування такого ризику, тим більш, що інкриміноване підозрюваній правопорушення було вчинено у 2015 2019 роках, доказів інших епізодів можливої злочинної діяльності ОСОБА_7 за останні три роки, стороною обвинувачення не надано, при цьому, колегія суддів враховує і особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка раніше не судима, має постійне місце роботи та проживання, де позитивно характеризується, чоловік підозрюваної є інвалідом ІІ групи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_7 не перебуває.

Вказані фактичні дані дозволяють дійти висновку про відсутність у підозрюваної ОСОБА_7 наміру вчиняти будь-які протиправні дії, передбачені ст.177 КПК України.

Отже обставини існування вказаних ризиків, відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.184 КПК України, окрім припущень сторони обвинувачення щодо їх існування, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, на основі всебічно з`ясованих обставин, відмовив в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту і не застосував щодо неї жодного запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, необхідно залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 370, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року провідмову в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4