Справа № 731/61/23
Провадження № 1-кп/731/14/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 20 січня 2023 року, за обвинуваченням, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, уродженки с Дащенки Варвинського району Чернігівської області, жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої, маючої середню освіту, не маючої статусу особи з інвалідністю чи УБД, заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 маючи на меті умисел на заволодіння, шляхом обману, коштами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на загальну суму 4 400 грн, перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , в період з 22 вересня 2022 року по 09 жовтня 2022 року вчинила шахрайські дії.

Так, на початку серпня 2022 року, діючи з корисливих мотивів на вчинення шахрайських дій ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Дащенки Прилуцького району Чернігівської області, маючи умисел на вчинення шахрайських дій, шляхом обману, під час спілкування через інтернет-застосунок «Інстаграм» з ОСОБА_6 , ввівши останнього в оману про наявність новонародженої дитини від нього, та про її захворювання, повідомила йому завідомо неправдиву інформацію про те, що вона потребує коштів на лікування захворювання дитини, якої насправді не мала, надала ОСОБА_6 власний картковий рахунок НОМЕР_2 для перерахування коштів. В подальшому, потерпілий ОСОБА_6 на початку серпня 2022 року здійснив переказ грошових коштів у сумі 200 грн, з карти НОМЕР_3 , яка належить потерпілому, на карту ОСОБА_4 НОМЕР_2 , якими остання розпорядилася на власний розсуд.

З метою досягнення єдиного умислу на вчинення шахрайських дій 22 вересня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Дащенки Прилуцького району Чернігівської області, маючи умисел на вчинення шахрайських дій, шляхом обману, а саме: під час спілкування через інтернет-застосунок «Інстаграм» з ОСОБА_5 , ввівши останню в оману про наявність новонародженої дитини від її брата ОСОБА_6 та про її захворювання, повідомила їй завідомо неправдиву інформацію про те, що вона потребує коштів на лікування захворювання дитини, якої насправді не мала.

Після чого, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману, надала ОСОБА_5 власний картковий рахунок НОМЕР_2 для перерахування коштів. В подальшому, потерпіла ОСОБА_5 22 вересня 2022 року о 10 год. 35 хв. здійснила переказ коштів у сумі 2 000 грн, з карти НОМЕР_4 , яка належить потерпілій, на карту ОСОБА_4 НОМЕР_2 , якими остання розпорядилася на власний розсуд.

З метою досягнення єдиного умислу на вчинення шахрайських дій, продовжуючи свої злочинні дії 23 вересня 2022 року ОСОБА_4 перебуваючи в с. Дащенки Прилуцького району Чернігівської області, маючи умисел на вчинення шахрайських дій, шляхом обману, а саме: під час спілкування через інтернет-застосунок «Інстаграм» з ОСОБА_5 , ввівши останню в оману про наявність новонародженої дитини від її брата ОСОБА_6 , ввівши останню в оману про наявність новонародженої дитини від її брата ОСОБА_6 та про її захворювання, повідомила їй завідомо неправдиву інформацію про те, що вона потребує коштів на лікування захворювання дитини, якої насправді не мала, надала ОСОБА_5 власний картковий рахунок НОМЕР_2 для перерахування грошових коштів. В подальшому, потерпіла ОСОБА_5 23 вересня 2022 року о 10 год. 32 хв. здійснила переказ коштів у сумі 1 000 грн, з карти НОМЕР_4 , яка належить потерпілій на карту ОСОБА_4 НОМЕР_2 , якими остання розпорядилася на власний розсуд.

З метою досягнення єдиного умислу на вчинення шахрайських дій, продовжуючи свої злочинні дії 09 жовтня 2022 року ОСОБА_4 перебуваючи в с Дащенки Прилуцького району Чернігівської області, маючи умисел на вчинення шахрайських дій, шляхом обману, а саме: під час спілкування через інтернет-застосунок «Інстаграм» з ОСОБА_5 , ввівши останню в оману про наявність новонародженої дитини від її брата ОСОБА_6 та про її захворювання, повідомила їй завідомо неправдиву інформацію про те, що вона потребує коштів на лікування захворювання дитини, якої насправді не мала, надала ОСОБА_5 власний картковий рахунок НОМЕР_2 для коштів. В подальшому, потерпіла ОСОБА_5 09 жовтня 2022 року о 08 год. 47 хв. здійснила переказ коштів у сумі 1 200 грн, з карти НОМЕР_4 , яка належить потерпілій на карту ОСОБА_4 НОМЕР_2 , якими остання розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями завдала збитків потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на загальну суму 4 400 грн, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), цим самим, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті визнала повністю та зазначила, що період часу, місце та спосіб вчинення нею кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності. Пояснила, що спілкувалась з потерпілими майже до кінця 2022 року та вводила їх в оману щодо народження у неї дитини з проблемами зі здоров`ям від ОСОБА_6 , який є братом ОСОБА_5 . Спілкування обвинувачена з потерпілими здійснювала, шляхом використання інтернет-застосунку «Інстаграм» та телефонним зв`язком. Цим самим, остання неправомірно набула кошти на загальну суму у розмірі 4 400 грн, якими розпорядилася на власний розсуд. Наголосила, що щиро розкаюється у скоєному. Додатково повідомила, що спричинену нею матеріальну шкоду та частину моральної шкоди вона відшкодувала потерпілій ОСОБА_8 07.02.2023 року, перерахувавши на її картковий рахунок 5000 грн через відділення Ощадбанку в смт Варва. Це відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4200 гривень, та часткове відшкодування моральної шкоди. Позов потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди обвинувачена визнала в повному обсязі, оскільки дійсно остання таких зазнала. Щодо пред`явленого до неї цивільного позову ОСОБА_6 категорично заперечила, мотивуючи це тим, що під час особистих стосунків, останній не працював, вона надавала йому матеріальну підтримку, а внаслідок злочину моральну шкоду він не зазнав взагалі.

Представник потерпілої, - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні обвинувачення та заявлений її довірителькою позов підтримала частково. Зокрема, просила врахувати, що обвинуваченою було перераховано 5000 гривень на користь потерпілої. Заяв про зменшення позовних вимог, відмови від позову не подавала. Вказала, що злочинні дії були тривалими, оскільки обвинувачена вводила в оману потерпілу з моменту вдаваної вагітності, згодом, повідомляла про роди, хворобу дитини, спілкувалась з нею майже до листопада 2022 року. Її дії припинені внаслідок порушення кримінального провадження, а щирості вибачень не вбачається.

Потерпіла по справі ОСОБА_5 вказала, що знайома з обвинуваченою з 2021 року та постійно підтримувала з нею дружні стосунки. Згодом, у її брата ОСОБА_6 з ОСОБА_4 були стосунки, і в кінці 2021 року обвинувачена повідомила про вагітність. Потерпіла сприйняла це з радістю та розумінням, була готова до допомоги. Оскільки обвинувачена переїхала до Києва, та проживала у своєї двоюрідної сестри, вони перестали бачитись, однак зв`язок підтримували. Згодом обвинувачена повідомила про передчасне народження дитини та її проблеми зі здоров`ям, необхідність лікування на суму 30 000 грн. Потерпіла не мала на той час сумнівів в дійсності цих подій. Однак, згодом влітку 2022 року обвинувачена почала наполегливо просити допомогти матеріально, що повторювалось декілька разів, однак, спілкування стало рідше. Це насторожило потерпілу, і зателефонувавши двоюрідній сестрі обвинуваченої вона дізналась про обман. Виявилось, що фотознімки, узі дитини були надіслані з метою введення її в оману. Через це потерпіла відчула душевні страждання та невпевненість. Наполягала на найсуворішому покаранні для обвинуваченої.

Потерпілий по справі ОСОБА_6 в судовому засіданні обвинувачення також підтримав та підтвердив, що період часу, місце та спосіб вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності. Вказав, що був знайомий з обвинуваченою та вони мали стосунки. Згодом, вона повідомила про вагітність та вони посварились. Через деякий час стосунки налагодились, однак ОСОБА_10 переїхала до столиці. В кінці зими повідомила, що передчасно народила, однак, через відсутність зв`язку та бойові дії він не мав змоги з нею побачитись. У травні обвинувачена вказала, що має намір хрестити дитину, що було сприйнято ним позитивно. Він придбав хрестик, одежу, однак, цього не відбулось. Посварившись, вони перестали підтримувати зв`язок, однак влітку потерпіла звернулась до нього з проханням матеріальної допомоги, і він переказав їй 200 грн. Після того як він дізнався про обман він відчував душевні хвилювання та зазнав насмішок з боку знайомих та односельців. Вважав справедливим стягнення на його користь 10 000 грн. моральної шкоди, заяв про зменшення позовних вимог не подавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілих, обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які її характеризують.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, а її дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, за що вона і повинна нести кримінальну відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком; особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, за місцем проживання характеризується позитивно; раніше не судима; на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; перебуває у стані вагітності, статусу УБД чи особи з інвалідністю не має, відсутність обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, а тому вважає за можливе призначити їй покарання у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченої, сприятиме запобіганню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченої та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Суд зважає, що у ході судового провадження адвокатом ОСОБА_7 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення на їх користь із обвинуваченої ОСОБА_4 завданої кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди у розмірі 4 200 грн та 200 грн відповідно, а також моральну шкоду по 25 000 грн кожному та документально підтверджені витрати на правову допомогу, понесені ОСОБА_5 .

На обґрунтування цивільного позову судом було досліджено банківські виписки про грошові перекази коштів від потерпілої ОСОБА_5 на суму 4200 гривень та від потерпілого ОСОБА_6 на суму 200 грн, долучені до матеріалів судового провадження.

Крім того, допитаний за клопотання представника потерпілої свідок ОСОБА_11 на обґрунтування цивільного позову вказав, що був знайомий з обвинуваченою та потерпілими та товаришував з останніми. Вказав, що потерпілі серйозно сприймали повідомлені обвинуваченою факти щодо народження дитини та були засмучені та пригнічені коли дізнались про обман.

Вирішуючи питання щодо даних цивільних позовів, заявлених потерпілою стороною, суд враховує, що позивач ОСОБА_5 повідомила про відшкодування їй матеріальної шкоди та частково моральної на суму 5000 гривень. Інша частина позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 24200 грн беззаперечно визнана обвинуваченою. Відзиву на позовну заяву не подано. Вимог про зменшення розміру витрат на правову допомогу обвинуваченою не заявлялось.

Позов ОСОБА_6 не визнавався обвинуваченою в повному обсязі.

Щодо позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 суд приймає до уваги положення ст. 128 КПК України та ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, а також те, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від злочину, відшкодовується відповідно до закону.

При цьому, вимоги про стягнення з обвинуваченої на користь потерпілого ОСОБА_6 завданої кримінальними правопорушеннями моральної шкоди у сумі 25 000 грн, які потерпілий обґрунтовує спричиненням моральних страждань, які призвели до негативних змін у його житті, що мали триваючий характер, зокрема, перебування останнього у шоковому та депресивному стані, що слугувало втратою душевного спокою та їх заощаджень, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна, шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її заподіяла за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного суду України від 31 серпня 1999 року визначено, що судом у даній категорії справ має бути досліджено питання щодо поведінки потерпілого, що може істотно вплинути на розмір відшкодування шкоди.

Судом встановлено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 200 грн, відповідно, якими незаконно, шляхом обману заволоділа обвинувачена. Вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою відносно потерпілого свідчить про спричинення йому певних психологічних страждань.

Визначаючи розмір морального відшкодування, суд, з врахуванням обставин вчинених правопорушень, даних про особу потерпілого, враховуючи особу обвинуваченої, відношення останньої до вчиненого, яка визнала свою вину, характеру негативних наслідків, викликаних її діями, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, а також зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, з врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушень та розміру завданих збитків, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, на переконання сума заявленої потерпілим моральної школи є завищеною та підлягає частковому задоволенню у розмірі 1000 грн на користь ОСОБА_6 , що на переконання суду буде цілком співрозмірним його моральним стражданням, спричиненим вказаним кримінальним правопорушенням.

Також з обвинуваченої на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягають стягненню понесені нею процесуальні витрати на правову допомогу.

Так, згідно з ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, в тому числі, із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Приписами ч. 1 ст. 124 КПК України встановлено, що в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Наведені вище норми кримінального процесуального закону регулюють прядок відшкодування витрат, понесених учасником кримінального провадження в зв`язку з його участю в досудовому розслідуванні та судовому провадженні. Згідно з цими нормами в разі визнання обвинуваченого винуватим у вчинення кримінального правопорушення з нього стягуються процесуальні витрати, що були понесені учасниками кримінального провадження.

Таким чином, потерпіла ОСОБА_5 понесла в даному кримінальному провадженні витрати на правову допомогу, розмір яких підтверджується належними доказами, зокрема:

- Договором про надання правової допомоги у кримінальному провадженні від 01 лютого 2023 року (а.с. 45), укладеним між адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо надання правової допомоги в якості представника потерпілого під час розгляду кримінального провадження №0000037 від 20 січня 2023 року в суді першої інстанції;

- додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги від 01 лютого 2023 року від 01 лютого 2023 року (а.с. 46), умови якої визначають порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката, вартість якої становить: за підготовку цивільного позову - 3 000 грн та за представництво потерпілого в суді першої інстанції 5 000 грн;

- актом здачі-приймання наданих послуг від 01 березня 2023 року (а.с. 48) на загальну суму 8 000 грн;

- довідкою, виданою 01 березня 2023 року адвокатом ОСОБА_7 (а.с. 47), відповідно до якої за надання правової допомоги ОСОБА_5 , на підставі Договору про надання правової допомоги у кримінальному провадженні від 01 лютого 2023 року, сплачено кошти у сумі 8 000 грн.

Отже, зважаючи на часткове задоволення цивільного позову, суд приходить до висновку, що позивачем до суду надано належні докази на підтвердження понесених нею судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Суд також зважає, що доказів неспівмірності вказаних витрат обвинуваченою до суду надано не було. За таких обставин, наявні правові підстави для стягнення з обвинуваченої на користь цивільного позивача, - потерпілої по справі ОСОБА_5 понесених судових витрат у розмірі 8 000 грн, оскільки такі безпосередньо пов`язані з розглядом даної цивільної справи.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Витрати, пов`язані із залученням експерта, відсутні.

Керуючись ст. 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Цивільний позов адвоката ОСОБА_7 , поданий в інтересах потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5 ) 24 200 (двадцять чотири тисячі двісті) гривень моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_6 ) 200 (двісті) гривень матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, потерпілим, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя ОСОБА_1