Справа № 297/3734/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі захисника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/602/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про накладення арешту на тимчасово вилучені речі по кримінальному провадженню № 0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Накладено арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , рахунки відкриті у банківських установах товариства, де вона є власником чи співвласником, зокрема:

- накладено арешт із забороною розпорядження на корпоративні права частку 25,0000 % в статутному капіталі вартістю 1 389 698,72 гривень ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», , юридична адреса якого юридична адреса м.Ужгород, вул. Кирила і Мефодія, 1, Закарпатської області;

- накладено арешт із забороною розпоряджання на корпоративні права ПП ОСОБА_10 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса якого АДРЕСА_1 ;

- накладено арешт із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна земельною ділянкою кадастровий номер №:15:001:0006, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за ТОВ «Центр СД- Маркет»;

- накладено арешт із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна адмінбудинок загальною площею 2655,2 кв.м. загальною вартістю 1 330 832,98 гривень, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером №:15:001:006, за адресою: м.Ужгород, вул. Кирила і Мефодія, 1, яка зареєстрована за ТОВ «Центр СД- Маркет»;

- накладено арешт із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 71,8 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;

- накладено арешт із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 16,9 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ;

- накладено арешт із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна підвальні приміщення загальною площею 45,6 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_5 ;

- накладено арешт із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна кафе-бар загальною площею 164,1 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;

- накладено арешт із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна офісні приміщення другого поверху загальною площею 320,0 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_5 ;

- накладено арешт із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна житловий будинок, з належними господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 404,4 м.кв., розташований за адресою: с.Минай, вул. Тупікова 4, Ужгородського району.

- накладено арешт із забороною розпорядження та користування рахунком відкритим в АТ "АЛЬФА-БАНК" У М.КИЄВI гривневий рахунок № НОМЕР_2 відкритий 21.08.2019 року на прізвище ОСОБА_7 та коштами, які знаходяться на ньому;

- накладено арешт із забороною розпорядження та користування рахунком відкритим в АТ "АЛЬФА-БАНК" У М.КИЄВI гривневий рахунок № НОМЕР_3 відкритий 28.08.2019 року на прізвище ОСОБА_7 та коштами, які знаходяться на ньому;

Зобов`язано відповідні органи та банківські установи внести відомості про заборону до реєстрів та користування рахунків.

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно та корпоративні права, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , рахунки відкриті у банківських установах товариства, де вона є власником чи співвласником.

Клопотання мотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, - в період з 2019 по 2021 рік ОСОБА_11 , будучи у попередній злочинній змові з дружиною ОСОБА_7 , шляхом відвідування місця проживання потерпілого ОСОБА_12 , неодноразових зустрічей та мобільному зв`язку, знаючи, що потерпілий володіє грошовими коштами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та караність, керуючись корисливим мотивом спрямованим на особисте незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, зловживаючи довірою, заснованою на особистих ділових відносинах з потерпілим ОСОБА_12 , шляхом обману, що виразилось у повідомленні останньому неправдивих відомостей та приховуванні обставин, запевнивши потерпілого у можливості прибутковості бізнесу, отримав від потерпілого грошові кошти в суму 315 000 доларів США.

Крім цього, 26.07.2019, 11.09.2019, 30.03.2020, 31.05.2020, 16.09.2022 року ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з метою доведення свого єдиного злочинного умислу на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого до кінця, розуміючи, що бізнесу вони не розпочали і кошти повертати потерпілому не збираються, з метою уникнення викриття потерпілим його злочинних дій, шляхом навіювання хибного враження потерпілому про свою доброчесність та виконання покладених перед ним зобов`язань, ОСОБА_11 надав потерпілому письмові розписки та завіривши власним підписом, надав потерпілому ОСОБА_12 рукописні документи із зазначенням терміну виконання взятих на себе зобов`язань про нібито повернення ним коштів.

У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 11 516 400 гривень.

У своїх показах ОСОБА_11 вказав, що за період спільного проживання з ОСОБА_7 , їх сім`я, за отримані грошові кошти від товаришів, у тому числі потерпілого ОСОБА_12 , фактично набула в спільну сумісну власність майно, а саме:

- вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 71,8 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;

- вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 16,9 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ;

- підвальні приміщення загальною площею 45,6 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_5 ;

- кафе-бар загальною площею 164,1 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;

- офісні приміщення другого поверху загальною площею 320,0 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_5 ;

- житловий будинок, з належними господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 404,4 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_11 зауважував, що на даний час з ОСОБА_7 вирішують питання про продаж вказаного майна третім особам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника - ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. ст.170 -173 цього Кодексу.

До компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 170-173 КПК України з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

З матеріалів клопотання вбачається, що вищевказане майно, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000233, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, яке залучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для прокурора звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляду на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст.98 КПК України, тому доводи апеляційної скарги з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими, оскільки відповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст.98 КПК України підтверджується матеріалами клопотання.

В контексті зазначеної норми закону апеляційний суд вважає, що прокурором належним чином у своєму клопотанні доведено необхідність арешту тимчасово вилученого майна у даному кримінальному провадженні, а також наявність ризиків, що обумовлює його арешт, а слідчим суддею встановлено необхідність такого арешту майна.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що власникам або володільцям майна слід врахувати положення абз. 2 ч.1 ст. 174 КПК, згідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2022 року про арешт майна є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді