Справа № 344/5458/23
Провадження № 1-кс/344/2254/23
У Х В А Л А

31 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

в клопотанні вказано, що Слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000111 від 20.04.2022 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України. З матеріалів досудового розслідування слідує, що окремі жителі м. Івано-Франківська, у всесвітній мережі Інтернет, вчиняють дії, направлені на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, спільно з невстановленими особами, повторно. Так, в ході досудового розслідування встановлено (повідомлення відділу КІБ УСБУ в Івано-Франківській області Вх. №883, 888 від 19-20.05.2022), що громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняє дії, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, де можуть знаходитись речі та документи, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні та встановлюють обставини вчинення кримінального правопорушення. 29 березня 2023 року під час проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ,у громадянина України ОСОБА_3 , серед інших речей, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 4 418 (чотири тисячі чотириста вісімнадцять) американських доларів та 10 (десять) євро. Разом з тим, вказані відшукані та вилучені грошові кошти могли бути отриманими ОСОБА_3 в ході вчинення даного кримінального правопорушення. 29 березня 2023 року слідчим слідчого відділу УСБ України в Івано-Франківській області визнано вказані грошові кошти речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000111. Крім того, 29 березня 2023 року громадянину України ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Таким чином, враховуючи, що санкція ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України передбачає такий додатковий вид покарання, як конфіскація майна, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Вказані грошові кошти, є речовим доказом, в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України, тобто грошима набутими кримінально протиправним шляхом, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий надав заяву в якій просить розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримував.

ОСОБА_4 надав заяву в якій просить розгляд справи проводити розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

29.03.2023 під час огляду місця подій проведеного в кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000111 від 20.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, слідчим в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івана-Франківській області ОСОБА_5 було вилучено грошові кошти в сумі 4 418 американських доларів та 10 євро однією купюрою.

Відповідно до постанови слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івана-Франківській області ОСОБА_6 від 29.03.2023 вказані речі було визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

У свою чергу, зазначене вище тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення , збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Таким чином клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити;

Накласти арешт на грошові кошти підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вилучені в останнього 29.03.2023 під час проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною відчуження, розпорядження та/або користування ними у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового слідства (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку).

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1