Справа №195/441/22
Провадження №1-і/333/88/22
УХВАЛА

Іменем України
08 грудня 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001947 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Радивонівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилося кримінальне провадження №0001947 від 08.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.
До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області», визначено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м.Запоріжжя.

В межах своєї компетенції Комунарський районний суд м.Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а у справах, по яких Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення; видачі виконавчого документа; а також питання пов`язані із виконанням судового рішення, та інші питання, згідно з процесуальними нормами.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений проти клопотання прокурора не заперечував.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини в основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і процедури встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши думку прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з наступного.

Судом встановлено, що 17.01.2022 року Мелітопольським міськрайонного суду Запорізької області ухвалено вирок у кримінальному провадженні №937/1759/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначену за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2020 року та остаточно призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обчислювати з моменту затримання, а саме з 12 січня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Епіцентр К» майнову шкоду в сумі 3158 /три тисячі сто п`ятдесят вісім/ гривень 30 /тридцять/ копійок.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- пляшка лікеру «Шериданс», пляшку віскі «Джек Дениелс», які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» залишити власнику;

- DVD-диск, DVD-R диск, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- чоловіча куртка синього кольору, спортивна куртка, спортивны штани, кросівки чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон Huawei в корпусі сріблястого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 ;

- олівець для брів, який передано на зберігання ОСОБА_7 залишити власнику;

- пудра «Maybelline», фломастер для брів «Лореаль», з штрих-кодом № 107, який передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «РУШ» - залишити власнику.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вироку суду набрав законної сили 17.02.2022 року.

27 листопада 2021 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з корисливими намірами, з умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 117 по вул. Монастирській в м. Мелітополь Запорізької області, повторно, відкрито викрав, шляхом ривку, жіночу сумку, в якій знаходились: мобільний телефон марки «Samsung M 315 F», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , вартістю 7000 гривень 00 копійок, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» та картою пам`яті, об`ємом 2 Гб, вартістю 100 гривень 00 копійок; зарядний пристрій для телефону «Samsung» в корпусі білого кольору; гаманець зі шкіри червоного кольору, вартістю 650 гривень 00 копійок, з грошовими коштами в сумі 1500 гривень 00 копійок; окуляри у футлярі, вартістю 450 гривень 00 копійок; usb-флешка, об`ємом 16 Гб, вартістю 300 гривень 00 копійок; ключі від вхідних дверей в будинок, від воріт та кабінету у школі; чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривень 00 копійок.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2021 року за № 0001947, правова кваліфікація правопорушення ч. 2 ст. 186 КК України.

Тобто, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

З поданих матеріалів суд вбачає, що 13.10.2022 року згідно ухвали Комунарського районного суду м.Запоріжжя строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено а 60 днів, до 11.12.2022 року включно.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується доказами, які перелічені у клопотанні. Інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

При застосуванні запобіжного заходу суд також оцінює в сукупності такі обставини: міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання родини немає, постійне місце проживання обвинуваченого знаходиться на тимчасово окупованій території, раніше притягався до кримінальної відповідальності, відносно обвинуваченого в суд скеровано кримінальне провадження №0000294 від 21.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке не розглянуто. Також судом встановлено, що у обвинуваченого немає близьких родичів в м.Запоріжжя, він офіційно не працевлаштований, неодружений, та немає місця проживання на підконтрольній Україні території.

На думку суду, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі злочинів проти власності, що характеризує його як особу схильну до вчинення злочинів, на розгляді Мелітопольського міськрайонного суду перебувають декілька кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 , осіб на утриманні не має, конкретні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, зокрема, свідчить про існування з боку обвинуваченої особи наступних ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Згідно з положеннями Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд вбачає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити і застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

Обвинувачений не працевлаштований та не отримує прибуток, що свідчить про неможливість обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави. Крім цього до суду не надходили клопотання від близьких родичів ОСОБА_4 чи інших осіб про намір внесення застави за останнього.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183,199, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001947 відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.02.2023 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали доручити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору і направити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1