СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3973/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2022 р. адвокат ОСОБА_3 , який здійснює представництво інтересів третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт, звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт у відношенні транспортного засобу BMW д.н.з. НОМЕР_1 з ключем від автомобіля, дозвіл на проведення обшуку якого було надано ухвалою слідчого судді Свтяошинського районного суду м.Києва 17.11.2021 р. ( справа ун.№ 759/26136/21) і який був вилучений під час обшуку 01.12.2021 р. слідчим в ОВС Головного слідчого управління НП України. Клопотання грунтується на відсутності на даний час потреби у арешті майна зважаючи на стадію закінчення досудового розслідування.
Поданою заявою адвокат просить розгляд його клопотання проводити за його відсутності.

Слідчий , повідомлений про місце та час розгляду клопотання, до судового засідання не прибув.

Дослідивши матеріали даної справи, а також ознайомившись із матеріалами справи ун.№ 759/26136/21, пр.№ 1-кс/759/9149/21, слідчим суддею встановлено наступне.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000772, відомості про яке 11.06.2021 року внесені до ЄРДР з правовою кваліфікацією ч.3 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 17.11.2021 року у справі ун.№ 759/26136/21, пр.№ 1-кс/759/9149/21 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу BMW д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 і який використовував підозрюваний ОСОБА_6 у своїй діяльності.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна у розумінні частини 2 статті 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Повноваженнями слідчого судді при розгляді клопотання про скасування арешту майна чітко зазначені у частині 1 статті 174 КПК України, з якої вбачається, що арешт може бути скасовано, якщо заявник доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положення статті 100 КПК України не виключають можливості повернення власнику (законному володільцю) або передачі йому на відповідальне зберігання речових доказів, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року №97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі п. 2 ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи наслідки арешту майна для володільця майна, розумність та співрозмірність обмеження права користування завданням кримінального провадження, а також враховуючи, що на теперішній час всі дії стосовно вказаного транспортного засобу здійсненні, слідчий суддя доходить висновку, що в подальшому арешті на транспортний засіб та ключі від нього відпала потреба, а тому вважає доцільним задовольнити клопотання заявника скасувавши арешт автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 170-174, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт, який діє у межах кримінального провадження №000003632, за ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва у справі ун. № 759/26136/21 щодо надання дозволу на проведення обшуку автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1