Справа № 404/5809/21
Номер провадження 1-кп/404/262/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2022 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
при секретарі ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому кримінальне провадження №0001052 від 17.05.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимостей,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.115 ч.2 п.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого спливає 20.11.2022 року, однак, розгляд кримінального провадження до вказаної дати є неможливим.
У зв`язку із перебуванням члена колегії суддів Кіровського районного суду м.Кіровограда - судді ОСОБА_7 з 14 по 18 листопада 2022 року, включно на начальних заходах в онлайн-режимі у програмі «Zoom» /підготовки суддів місцевих загальних суддів для підтримання кваліфікації/ та наявності клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, кримінальне провадження розглядається суддями зі складу колегії суддів на підставі пункту 20-5 розділу XI Перехідних положень КПК України.
Заслухавши прокурора, який просив суд продовжити термін дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, вказавши про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та просили обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст.5 ч.1, ч.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст.5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 , хоч і має постійне місце реєстрації, однак не одружений, дітей на утриманні також не має, офіційно не працевлаштований, в силу ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимостей, що вказує у своїй сукупності на відсутність в останнього сталих як соціальних, так і виробничих зв`язків, при цьому обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху на особливо тяжкий злочин, а тому вищеперелічені обставини дають достатні підстави вважати суду про наявність обґрунтованого ризику того, що ОСОБА_6 у разі зміни йому раніше застосованого запобіжного заходу на інший більш м`який, може вчинити спроби направлені на переховування від суду, вчинити вплив на потерпілого та свідків, які в судовому засіданні не допитувалися.
При цьому, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні також не встановлено.
У той же час, власник житла дозволу на відбуття запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не надавав, і таких самих відомостей матеріали обвинувального акту також не містять.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну її підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, - відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 18.11.2022 року до 18.01.2023 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда ОСОБА_1