ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1859/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003324 від 03.10.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця с. Веселинівка Баришівського району Київської

області, з вищою освітою, має на утриманні малолітню дитину

2013 року народження, волонтер ТрО ЗСУ, під наглядом лікарів

нарколога та психіатра не перебуває, який зареєстрований та

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

1. До Дарницького районного суду м. Києва 28 листопада 2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003324 від 03.10.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_5 суд вважає доведеним та відповідно до якого обвинувачується у двох епізодах злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, із ознаками, що кваліфікують цей злочин.

Так, ОСОБА_5 02 жовтня 2022 року, приблизно в період часу з 03 год. 48 хв., перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 1А, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», умисно, з корисливих мотивів, вирішив таємно викрасти чуже майно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку працівників та відвідувачів магазину, підійшов до полиці, звідки взяв товар, що там знаходився, а саме: електронну сигарету HQD-KING Чорниця 6,5 мл б/ПДВА, закупівельною вартістю 345,54 грн, яку поклав собі до правої кишені куртки, в яку був одягнений.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 не розрахувавшись за цей товар, належний ТОВ «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», тримаючи вказаний товар при собі в правій кишені куртки, в яку був одягнений, умисно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, направився до вхідних дверей магазину, та вийшов через вхідні двері з приміщення магазину, тримаючи при собі вказаний товар, який таємно викрав, та в подальшому викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 умисно, із корисливих мотивів, вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме майна, яке перебуває у власності ТОВ «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», чим спричинив матеріальну шкоду підприємству на загальну суму 345,54 грн.

Окрім цього, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 03 жовтня 2022 року, приблизно о 03 год. 13 хв., перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 1А, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», умисно, з корисливих мотивів, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку працівників та відвідувачів магазину, підійшов до полиці, звідки взяв товар, що там знаходився, а саме: електронну сигарету HQD-KING Виноград 6,50 мл б/ПДВА, закупівельною вартістю 345,54 грн, яку поклав собі до правої кишені куртки, в яку був одягнений.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 не розрахувавшись за цей товар, належний ТОВ «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», тримаючи вказаний товар при собі в правій кишені куртки, в яку був одягнений, умисно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, направився до вхідних дверей магазину, та вийшов через вхідні двері з приміщення магазину, тримаючи при собі вказаний товар, який таємно, повторно, викрав, та у подальшому викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, вчинив повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме майна, що перебуває у власності ТОВ «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», чим спричинив матеріальну шкоду підприємству на загальну суму 345,54 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Мотиви суду
2.1 Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 02 жовтня 2022 року, приблизно в період часу з 03 год. 48 хв., перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 1А, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку працівників та відвідувачів магазину, підійшов до полиці, звідки взяв товар, що там знаходився, а саме: електронну сигарету HQD-KING Чорниця 6,5 мл б/ПДВА, закупівельною вартістю 345,54 грн, в подальшому викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_5 03 жовтня 2022 року, приблизно о 03 год. 13 хв., перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 1А, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59», умисно, з корисливих мотивів, вчинив повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме електронну сигарету HQD-KING Виноград 6,50 мл б/ПДВА, закупівельною вартістю 345,54 грн, та у подальшому викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

2.2 Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме матеріалів, що характеризують обвинуваченого та матеріалами щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

2.3 Суд остаточно визначає кваліфікацію, яка повинна надаватися з правової точки зору фактам у цьому кримінальному провадженні, й суд не позбавлений можливості це зробити у цьому випадку, незважаючи на порядок проведення судового розгляду за вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки така кваліфікація не пов`язана із дослідженням доказів у провадженні.

Так, орган досудового розслідування визначив кримінально-правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за двома епізодами злочинної діяльності як вчинення окремих кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України.

Інкриміновані ОСОБА_5 епізоди таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану та в умовах воєнного стану, повторно, що вчинені ним 02 та 03 жовтня 2022 року, утворюють повторність й відповідають тому самому складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України.

Отже, епізоди злочинної діяльності, у висунутому обвинуваченні ОСОБА_5 охоплюються кваліфікацією його дій за однією частиною статті.

З огляду на викладене, щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, то суд виключає зайво інкриміновану кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України, та вважає правильною кримінально-правовою кваліфікацією його дій як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Вказане не змінює обсяг висунутого обвинувачення, не стосується фактичних обставин кримінального провадження.

2.4 Щодо призначення покарання, то суд виходить з такого.

У судових дебатах прокурор просив визнати винним ОСОБА_5 за епізодом від 02.10.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, також визнати його винним за другим епізодом від 03.10.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно ОСОБА_5 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Щодо кваліфікації дій суд навів мотиви прийнятого рішення у п. 2.3 цього вироку.

Водночас суд й не вбачає можливим у цьому випадку призначати покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, яка встановлена не була.

Так, у ст. 33 КК України зазначено, що сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.

При сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 70 КК передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Зазначені вище правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень застосовуються у випадках їх самостійної кваліфікації як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті КК, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції.

При цьому за окремими епізодами злочинної діяльності, які утворюють повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), тобто які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, покарання не призначається.

Водночас серед питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України, законодавець передбачив й те, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При прийнятті цього рішення суд використав релевантні правові позиції, що викладені у постановах об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08 лютого 2021 року (справа № 390/235/19, провадження № 51-2177кмо20)1 та останньої за часом щодо аналогічного питання у постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 20 липня 2022 року (справа № 519/691/19, провадження № 51-4844км21).2

Отже, суд має обрати покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та не призначати покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, як про це просить сторона обвинувачення, ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, з вищою освітою, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює водієм й є волонтером ТрО ЗСУ, не одружений, молодого віку, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, яка проживає з ним.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Разом з тим, суд, з урахуванням ступеня тяжкості цього кримінального правопорушення, особи ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності у молодому віці, з вищою освітою, працює, не одружений, має постійне місце проживання, проживає із малолітньою дитиною, яка перебуває на його утриманні, наявності всіх вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, вважає необхідним застосувати положення ст. 75 КК України.

Суд дійшов висновку щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання, із встановленням іспитового строку на максимальний строк.

2.5 Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: диск CD-R із відеозаписом складання протоколу огляду місця події за участі ОСОБА_5 зберігати у матеріалах кримінального провадження; електронну сигарету, передану на зберігання до камери схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві, повернути ТОВ «ОККО-ДРАЙВ АЗС № КВ 59» як власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

1 Постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08 лютого 2021 року (справа № 390/235/19, провадження № 51-2177кмо20). URL: https://reyestr.court.gov.ua/Review/94974219.

2 Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 липня 2022 року (справа № 519/691/19, провадження № 51-4844кмо20). URL: ОСОБА_6