справа № 208/2343/23
№ провадження 1-в/208/154/23
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного 18 липня 2022 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року у справі № 522/7892/22 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задоволено частково. Вирок Приморського районного суду м. Одеси змінено в частині призначення покарання. ОСОБА_5 призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік без конфіскації майна. В іншій частині оскаржений вирок залишений без змін

Клопотання вмотивоване наявністю підстав, передбачених ст. 81 КК України, а саме відомостями, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, до того ж, засуджена тяжко хворіє. 07 листопада 2022 року (під час перебування в ДУ «Одеській слідчий ізолятор») її прооперовано в наслідок гострої виразкової хвороби дванадцятипалої кишки. Вона знаходилась на лікуванні в МКБ № 1 м. Одеси.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав з підстав, наведених у його мотивувальній частині, просив задовольнити.

У судовому засіданні представник установи виконання покарань ОСОБА_4 надала суду характеристику засудженої та пояснила, що в березні 2023р. Заводським районним судом м.Дніпродзержиснька вже розглядалась справа про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання. В задоволенні клопотання було відмовлено. Зазначила, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довела своє виправлення, про що свідчить отримана нею 07.04.2023р. догана за зберігання заборонених предметів. Просила відмовити в задоволенні клопотання адвоката.

Засуджена ОСОБА_5 клопотання адвоката підтримала, зазначила, що щиро кається у скоєному та вважає, що своєю поведінкою довела своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти означеного клопотання, оскільки засуджена не довела свого виправлення. Як вбачається з наданої характеристики, засуджена має стягнення, що свідчить про те, що вона не виправилась. Також, прокурор зауважив, що в березні 2023р. вже було розглянуто аналогічне клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 та в задоволенні клопотання відмовлено. А тому прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 .

Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку про його необгрунтованість, виходячи з наступного.

З документів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_5 засуджена 18.07.2022 року Приморським районним судом м. Одеси за ст, 110 ч.1, 109 ч. 2, 436-2 ч.2, 70 КК України на строк З роки позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк утримання в період з 18.07.2022 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.07. 2022 року внесено виправлення до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2022 року, де правильно вважати у резолютивній частині вироку: «На підставі ст. 72 ч. 5 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк утримання в період з 18.07.2022 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Ухвалою Одеського Апеляційного суду від 22.12.2022 року вирок Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2022 року було змінено в частині призначення покарання. Призначити покарання за ст, 110 ч.І, 69, 109 Ч.2, 436-2 ч.2, 70 КК України на строк 1 рік позбавлення волі.

Характеризуючи дані засудженої ОСОБА_5 вказують, що з 18.07.2022 року під час утримання в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» характеризувалась посередньо. Вимог режиму утримання та правил внутрішнього розпорядку порушувала, а саме зберігала заборонений предмет (мобільний телефон). Має стягнення у виді догани, яке не зняте і не погашене у встановленому законом порядку. 17.03.2023 року прибула для подальшого відбування покарання до державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)». З 10.04.2023 року засуджену було працевлаштовано на швейному виробництві установи швачкою першого тарифного розряду. Умов встановленого порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку намагається дотримуватись. Стягнень та заохочень не має. З представниками адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин.У відділенні взаємовідносини намагається будувати правильно, конфліктних ситуацій не створює. Виконує роботи із самообслуговування самостійно. Правил особистої гігієни та санітарії намагається дотримуватись. Зовні та в побуті охайна. Роботи з благоустрою дільниці виконує згідно встановленого графіку. З рідних має чоловіка, доньку 2012 року народження та сина 2001 року народження. Діти проживають зі своїм батьком, чоловіком засудженої. Підтримує соціально-корисний зв`язок шляхом телефонних розмов з рідними. З приводу скоєного злочину каяття не виказує.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

За змістом ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин

Згідно ч. 1, 3 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого, формалізована підстави як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді позбавлення волі. Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Засуджена відбуває покарання в ДУ «КВК» № 34. На час розгляду справи відбула 1/2 частини призначеного судом покарання.

Відповідно до характеристики установи відбуття покарання, ОСОБА_5 має одне стягнення у вигляді догани та не має жодного заохочення.

В судовому засіданні ані засуджена, ані її захисник не змогли довести того, що ОСОБА_5 дійсно виправилась.

Згідно Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання…», при вирішення питання про умовно-дострокове звільнення судам повинно ретельно вивчатись ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що наявна лише формалізована підстава застосування до засудженої ст. 81 КК України, як фактичне відбуття нею відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання.

Проте, сумлінна поведінка не підтверджується наданою установою виконання покарання характеристикою, оскільки засуджена має стягнення у виді догани, яке не зняте і не погашене у встановленому законом порядку. Тобто одна з складових матеріальної підстави умовно-дострокового звільнення, нічим не підтверджена.

Щодо посилання адвоката та засудженої на те, що остання має тяжку хворобу, адвокатом не доведено, що хвороба засудженої належить до Переліку захворювань, що є підставою для звільнення від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом МОЗ України та Міністерством юстиції України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року. Як вбачається з клопотання, засуджену було прооперовано під час перебування в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», тобто, вона отримала необхідну належну медичну допомогу в умовах відбування покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженої ОСОБА_5 суд не вбачає.

Керуючись ст. 81 КК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1