УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 754/11872/18

провадження № 51 - 5023 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року щодо неї,

встановив:

За вироком Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_1 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК - змінено та визначено ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК звільнено ОСОБА_1 від призначеного їй покарання, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК.

В решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону засудженою не дотримано, оскільки, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону, ОСОБА_1 у касаційній скарзі не навела обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Викладені засудженою у касаційній скарзі доводи стосуються, на її думку, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, касаційна скарга засудженої не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту.

До того ж, позиція засудженої є незрозумілою та непослідовною, оскільки як убачається з касаційної скарги, ОСОБА_1 у своїй скарзі, вказуючи у вступній та мотивувальній її частині на оскарження вироку місцевого та ухвали апеляційного судів, однак просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий апеляційний розгляд, чим допустила суперечності.

З огляду на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. При повторному зверненні до Верховного суду скаржнику необхідно зазначити, які саме судові рішення вона оскаржує, із врахуванням вищевказаного.

Водночас Суд роз`яснює, що для складання та подання касаційної скарги засуджений може скористатись правовою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 без руху і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4