Справа № 278/1137/23
В И Р О К

Іменем України

28 березня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 та ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

28 лютого 2023 року між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000102.

З угоди вбачається, що у 11 лютого 2023 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля приміщення магазину "Продукти", що по вул. Сікорського, 2, в с. Сонячне, Житомирського району та області, яке являється громадським місцем, де на узбіччі побачив автомобіль марки "ВАЗ 2106" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", належний раніше незнайомому йому ОСОБА_7 , який був під керуванням останнього, а на передньому правому пасажирському сидінні вказаного автомобіля помітив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_8 .

В цей час та місці ОСОБА_4 , ігноруючи загально прийняті норми поведінки в громадських місцях, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, несподівано підійшов до ОСОБА_7 , який знаходився за кермом вказаного автомобіля, та безпричинно почав вимагати у нього, щоб той негайно відвіз його додому.

Отримавши на свою вимогу відмову від ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, в цей час та місці, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилось у зневажливому ставленні до громадської моралі, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки та достовірно знаючи, що конфлікт відбувається у громадському місці, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, дістав із внутрішньої лівої кишені своєї куртки револьвер торгової марки "Ekol" моделі "Major Berg 2.5", калібру 4 mm "Flobert" номер екземпляру "М2.5В11-17070492", який до категорії вогнепальної зброї не відноситься, та тримаючи його у руці, із силою приставив до лівого виска голови ОСОБА_7 , висловивши йому у нецензурній формі погрозу вбивством.

Сприймаючи вказану погрозу як реальну для свого життя, ОСОБА_7 погодився завезти ОСОБА_4 до місця його проживання та запропонував останньому сісти на заднє пасажирське сидіння його автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 в цей час та місці, утримуючи в правій руці вказаний револьвер, сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля ОСОБА_7 та почав вимагати від останнього, а також малолітнього ОСОБА_8 , щоб вони випили із ним горілку із пляшки ємкістю 0,5 л., яку він дістав із внутрішньої кишені своєї куртки. Отримавши на свою вимогу відмову, ОСОБА_4 в цей час та місці тримаючи в правій руці револьвер, маючи умисел викликати у потерпілих ОСОБА_7 та малолітнього ОСОБА_8 побоювання за своє життя, висловив їм погрозу вбивством.

Сприймаючи вказану погрозу як реальну загрозу для свого життя, виходячи із обстановки, способу її здійснення та агресивності дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та малолітній ОСОБА_8 погодилися на вимогу ОСОБА_4 .

В подальшому дії ОСОБА_4 були припинені свідками події.

Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 129 КК як погрозу вбивством, оскільки були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, та за ч. 4 ст. 296 КК як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, та узгодили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 129 КК у виді одного року обмеження волі, за ч. 4 ст. 296 КК у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим сторони визначили остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.

Інкриміновані ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 129 КК, оскільки він погрожував вбивством, та ч. 4 ст. 296 КК, оскільки він вчинив хуліганські дії, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК є умисним тяжким злочином проти громадського порядку (ч. 4 ст. 296 КК) та кримінальним проступком (ч. 1 ст. 129 КК); угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названих кримінальних правопорушень; потерпілими надано письмову згоду на укладення цієї угоди. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.

Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.

Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання, а також звільнення від його відбування з випробуванням відповідають ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень. Суд вважає, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, а тому звільнення від відбування покарання з випробуванням буде достатнім як для виправлення обвинуваченого, так і для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Сторони угоди просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речовий доказ револьвер на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК підлягає спеціальній конфіскації, оскільки він був використаний як знаряддя вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим арешт, накладений на вказану зброю, скасуванню не підлягає.

Враховуючи призначене покарання та звільнення від його відбування, суд не вбачає ризиків, які були б підставою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому скасовує його.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000102 угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2023 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 та ч. 4 ст. 296 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

за ч. 1 ст. 129 КК у виді обмеження волі на строк один рік;

за ч. 4 ст. 296 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом трьох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, а у разі працевлаштування роботи.

Обраний раніше ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 1132 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн. 68 коп. судових витрат на залучення експерта при проведенні судової експертизи.

До речового доказу револьверу торгівельної марки "Ekol" моделі "Major Berg 2.5", калібр 4 мм. "Flobert", екземпляру "М2.5В11-17070492", застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши його в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1