Справа № 148/336/21
Провадження № 1-кп/135/31/22
ВИРОК
іменем України
31.10.2022 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000166 , по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крищенці, Тульчинського району, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Крищенці, Тульчинського району, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, судимого:
- 26.09.2022 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09.05.2020 року, близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , проходили по АДРЕСА_2 . В цей час на зустріч останнім на своєму мотоблоці їхав ОСОБА_7 , який зупинився біля них та між останніми виник конфлікт, який в подальшому переріс у бійку.

Далі, ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, нанесли потерпілому ОСОБА_7 , тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_4 спочатку наніс один удар кулаком правої руки в область голови зліва ОСОБА_7 та вони разом впали за землю. Перебуваючи у лежачому положенні ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 наніс останньому ще близько 20 ударів кулаками обох рук в різні частини голови.

В подальшому ОСОБА_7 підвівся з землі, та підійшов до свого мотоблока на якому сидів ОСОБА_5 , та між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 діючи умисно, наніс один удар ногою в область голови ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав на землю.

Коли ОСОБА_7 підвівся з землі, ОСОБА_4 , наніс потерпілому один удар кулаком в область голови, внаслідок чого ОСОБА_7 знову впав на землю та коли перебував у лежачому положенні ОСОБА_4 наніс йому ще декілька ударів кулаком в область голови.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 заподіяли ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, саден в ділянці обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Визнав, що наніс потерпілому тілесні ушкодження. Показав, що йшов з ОСОБА_9 по вул. Садовій в с. Крищенці. Близько 18 години навпроти них на мотоблоці їхав потерпілий, зупинився і почав їм розказувати що щось в нього взяли, обзивав і шарпав їх. Потім зняв свої окуляри і хотів нанести йому удар, але не зміг, бо відштовхнув потерпілого, який падаючи вчепився за нього і вони вдвох впали на землю. Після чого він виліз на потерпілого зверху і почав наносити йому удари, бо інакше потерпілий бив би його. Наніс біля 10 ударів обома руками, в основному в голову. Спочатку десь біля 2 хвилин бились. ОСОБА_10 в цей час був збоку, десь за 2 м та знімав все на мобільний телефон. Після цього їхав ОСОБА_11 і розтягнув їх. Потім ОСОБА_12 почав знову лізти, впали з ним вдвох на землю і ще трохи бив його. ОСОБА_12 ліз також до ОСОБА_13 , який його вдарив 1 раз. Казав ОСОБА_14 , щоб не бив його більше. Вказав, що проживає з ОСОБА_15 в одному селі і йому було відомо, що той має вади зору. Вони могли уникнути бійки, піти від ОСОБА_7 і промовчати. Вказав, що цивільний позов визнає частково, згоден відшкодувати вартість матеріальної шкоди, а розмір моральної шкоди не визнає, тому, що не має коштів для сплати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Показав, що 09.05.2020 йшов разом із ОСОБА_16 по вул. Садовій с. Крищенці. ОСОБА_12 їхав мотоблоком, зупинився, почав щось кричати на ОСОБА_17 , що він в нього щось вкрав. Стояв з боку, знімав все на телефон ОСОБА_17 як вони бились. Спочатку ОСОБА_12 підійшов, зняв окуляри, замахнувся на ОСОБА_17 , обняв його і вони впали. Сашко виліз з-під ОСОБА_7 і почав наносити удари. Наніс десь біля 10 ударів. Наніс 1 удар в облась обличчя і ОСОБА_12 впав. ОСОБА_12 двічі підходив до нього і шарпав за одяг. На третій раз, коли підійшов, то він вдарив ОСОБА_18 . Після цього приїхав ОСОБА_11 і розтягнув їх. Хотіли помиритись із потерпілим, приходили до нього, але він не захотів. Зазначив, що визнає цивільний позов в частині відшкодування коштів на лікування, в частині відшкодування моральної шкоди не визнає.

Окрім показів обвинувачених, їх винуватість у вчиненні злочину повністю доведена в судовому засіданні сукупністю досліджених та перевірених доказів.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що має 2 групу інвалідності з дитинства. 09.05.2020 святкували, вживав алкоголь. Мав їхати додому мотоблоком,від якого десь пропали ключі. Діти сказали, що там крутився ОСОБА_19 . Вдома взяв запасні ключі і пішов шукати ОСОБА_20 , щоб забрати ключі. Зустрів їх з ОСОБА_21 по дорозі. ОСОБА_22 дав ОСОБА_23 телефон. Він зняв окуляри і поставив в кишеню, бо думав, що його будуть знову бити, бо раніше такі ситуації були вже із хлопцем. Він не намахувався на хлопця, а обняв ОСОБА_20 , і вони впали. Прикривав голову руками, а ОСОБА_22 бив його, наніс йому більше 10 ударів руками. Він ОСОБА_20 не бив. ОСОБА_23 сидів на сидінні його мотоблоку. Він почав відгонити його, а той наніс йому удар ногою в живіт. Після того як вийшов з лікарні хлопці приходили миритись, казали, що можуть допомогти щось по господарству. Точно не знав, що ключі забрав ОСОБА_22 , згодом ключі підкинули в тому місці, де був мотоблок. ОСОБА_11 під?їхав під час першого епізоду нанесення ударів ОСОБА_24 . Висловлювання хлопців свідчили, що вони були налаштовані його бити. Вказав, що лікувався в лікарні стаціонарно, отримав від нанесених ударів струс мозку, витрачав кошти на лікування, переживав за отримані ушкодження від неправомірних дій.
Свідок ОСОБА_25 суду показав, що 9 травня в с. Крищенці повертався додому автомобілем з дружиною. Побачив на вулиці бійку. Зупинився, вийшов з автомобіля і розборонив їх. Молодші хлопці ОСОБА_22 та ОСОБА_26 били ОСОБА_18 . Вони качались на проїжджій частині дороги. Відкинув від ОСОБА_7 хлопця, наскільки пам?ятає ОСОБА_13 розборонив їх і вони розійшлись, а він поїхав далі. Видимих явних тілесних ушкоджень не бачив.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.05.2020 року складеного ст.слідчим Тульчинського ВП ОСОБА_27 вбачається, що ОСОБА_7 заявив, що 09.05.2020 року близько 19 год. 30 хв. в с. Крищенці по вул. Садовій ОСОБА_22 разом з невідомим хлопцем нанесли йому тілесні ушкодження.

З протоколу огляду від 22.05.2020 року вбачається, що ст.слідчим Тульчинського ВП ОСОБА_27 в присутності понятих було оглянуто цифровий носій інформації на якому знаходиться відеозапис під назвою VID_20200509_193518/0, який добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_4 ..

Також даний відеозапис було оглянуто в судовому засіданні з якого видно, що ОСОБА_26 проводить відеозйомку конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_24 . Останній спілкується на підвищених тонах, нецензурно виражається. Далі ОСОБА_7 неодноразово намагається взяти руками за верхній одяг ОСОБА_4 , який відкидає руки ОСОБА_7 , який скинувши окуляри прямує до ОСОБА_4 , починається штовханина. Під час цього ОСОБА_4 наносить один удар правою рукою в область голови ОСОБА_7 , після чого разом падають на землю. ОСОБА_4 знаходячись зверху на тулубі ОСОБА_7 наносить йому 14 ударів в область голови. Далі ОСОБА_4 підводиться та наносить кулаками обох рук близько 10 ударів в область голови ОСОБА_7 .. ОСОБА_4 сідає на тулуб ОСОБА_7 та не дає йому можливості підвестися, останні один до одного виражаються нецензурною лайкою. В подальшому ОСОБА_4 підводиться, а ОСОБА_7 залишається лежати на землі. Далі ОСОБА_26 , який проводить зйомку, сідає на мотоблок та намагається його завести, після чого до нього підходить ОСОБА_7 та між ними виникає суперечка, на цьому відеозйомка закінчується.

З висновку експерта №33 від 27.05.2020 вбачається, що у ОСОБА_7 мали місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, саден в ділянці обличчя. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмету (предметів), що могло бути в термін та за обставин на які вказує освідуваний, і по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно пенсійного посвідчення видно, що ОСОБА_7 має 2 групу інвалідності з дитинства.

Оцінюючи за таких умов на предмет достовірності як окремо так і в сукупності, наведені вище дані, які містять досліджені в судовому засіданні докази, суд бере їх до уваги, як такі, що підтверджують винуватість обвинувачених.

А тому дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, суд кваліфікує за ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України - умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, те, що за місцем проживання характеризується посередньо, характеристику за місцем навчання та відомості умов проживання. Обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра.

Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає: вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виразилось, зокрема, в добровільному наданні відеозапису з мобільного телефону.

Обставиною яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який на час вчинення проступку не мав судимості, те, що за місцем проживання характеризується посередньо, характеристику за місцем навчання та відомості умов проживання. Обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра.

Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставинами які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Суд враховує також матеріали досудової доповіді щодо кожного з обвинувачених, згідно яких зазначено, зокрема, що обвинувачені не становлять високої небезпеки для суспільства, їх виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Беручи вказані обставини в їх сукупності, стан здоров`я кожного з обвинувачених, пояснення ОСОБА_28 щодо умов життя та виховання сина, умови життя та виховання обвинувачених, негативне ставлення кожного з обвинувачених до вчиненого діяння та готовність понести призначене судом покарання, відсутність постійного місця роботи, обираючи кожному з обвинувачених покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку кожному з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нового кримінального правопорушення.

Остаточне покарання ОСОБА_5 має бути призначене в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки він вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.09.2022 року. Враховуючи, що згідно вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.09.2022 року ОСОБА_5 засуджений до 3 років обмеження волі та згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, тому покарання призначене даним вироком та вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.09.2022 року мають виконуватись самостійно.

Згідно положень ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» п. 13 звертається увага судів, що, покладаючи на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. При цьому характер та розмір заподіяної шкоди підлягають доказуванню у кримінальній справі. Також передбачено, що при вчиненні злочину кількома особами вони несуть солідарну відповідальність за заподіяну шкоду - за епізодами злочину, в яких встановлено їх спільну участь.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Потерпілим пред`явлено цивільний позов, згідно якого він просив солідарно стягнути з обвинувачених 1377,07 грн. майнової шкоди, яка виразилась у понесених витратах на лікування, а також 50000 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Згідно позову зазначено, що моральна шкода обґрунтована тим, що він переносив тривалий фізичний біль, пережив нервове потрясіння, після нанесених побоїв втратив сон, затратив час на лікування.

Обвинувачені цивільний позов визнали в частині відшкодування майнової шкоди, в частині стягнення моральної шкоди позов не визнали, посилаючись на відсутність коштів для відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, що по даному кримінальному провадженню відшкодуванню з обвинувачених на користь потерпілого підлягає майнова шкода в сумі 1377,07 грн, розмір якої визнається обвинуваченими, та яка підтверджується доданими доказами чеками та квитанціями на придбання ліків потерпілим.

В частині відшкодування моральної шкоди суд вважає необхідним цивільний позов потерпілого задовольнити частково, оскільки внаслідок протиправних дій обвинувачених, потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тому суд вважає, що йому була завдана моральна шкода. Однак, визначаючи розмір компенсації за моральну шкоду, суд виходить також з характеру, обсягу та глибини заподіяних потерпілому фізичного болю та душевних страждань і переживань, доведених в ході розгляду справи вимушених змін у його житті. А також підлягає врахуванню і сама поведінка потерпілого на початку виниклого конфлікту, який простягав руки до неповнолітнього обвинуваченого, намагався взяти його за одяг, чим частково спровокував бійку. Враховуючи викладене, виходячи з принципів розумності та справедливості, зважаючи на наявні відомості про матеріальне становище обвинувачених та потерпілого, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що моральна шкода підлягає компенсації обвинуваченими солідарно в сумі 20000 грн.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь потерпілого підлягають стягненню понесені потерпілим витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн, тобто по 2500 грн з кожного обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.28, ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.28, ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити за сукупністю кримінальних правопорушень і покарання призначене цим вироком та покарання призначене вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.09.2022 - виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1377,07 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди та 20000 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 по 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Речовий доказ по справі диск із відеозаписом залишити в матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя