Справа № 953/2571/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" листопада 2022 р. м. Харків
Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисників- адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 15.02.2021 визначено головуючу суддю у справі: ОСОБА_7 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.11.2021 ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 23.04.2021 про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2021 визначено головуючу суддю у справі: ОСОБА_1 .
Ухвалою Київського районного суду від 29.11.2021 по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
Сторона обвинувачення заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту за необґрунтованістю.
Заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо заявленого клопотання, суд дійшов такого висновку.
Пунктом 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено право суду у підготовчому судовому засіданні закрити провадження, зокрема у випадку встановлення підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII ч. 1 ст. 284 КПК було доповнено п. 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.
Перевірка судом першої інстанції у підготовчому судовому засіданні дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів ст. 219 КПК у частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування, є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого, стосовно якого відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.
Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст.284 КПК.
За своєю правовою природою закриття кримінального провадження як процесуальне рішення уповноважених державних органів є формою закінчення кримінального провадження, яка виключає правомочність правоохоронного органу щодо розслідування обставин, за яким ухвалено рішення про закриття. Із закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність щодо особи повністю закінчується, подальший рух провадження виключається. За таких обставин необхідним є ретельне дослідження та встановлення беззаперечних фактів, які дають підстави для закриття кримінального провадження.
Таким чином, для вирішення порушеного у клопотанні стороною захисту питання, суд має встановити, який кінцевий строк досудового розслідування був встановлений у цьому кримінальному провадженні та чи сплив вказаний строк до моменту направлення прокурором обвинувального акта до суду, як про це стверджує сторона захисту.
За змістом ч.1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.
Разом з цим, стороною захисту та стороною обвинувачення не надано суду відповідних процесуальних документів, які б давали суду можливість ретельно дослідити та встановити беззаперечні факти, які дають підстави для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження є передчасним, та таким, що не підлягає задоволенню.
Разом з цим, суд роз`ясняє стороні захисту, що відмова у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження по зазначеним вище причинам, не позбавляю сторону захисту звернутися до суду із зазначеним клопотанням повторно.
Керуючись ст.26, 219,290,284, 314 КПК України, суд -
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1