справа № 952/147/23
провадження № 1-кп/952/34/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000062 від 23.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 05.12.2022 Зачепилівським районним судом Харківської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, -

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 05.12.2022 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин за місцем свого проживання, 14.02.2023 порушив вимоги ч.1 ст. 37 КВК України, згідно якої засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитись до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт та ч.3 ст. 40 КВК України, відповідно до якої ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, є зокрема, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Так, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим фахівцем Красноградського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області письмово, під підпис, з умовами відбування покарання та будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, яким згідно ч.3 ст. 40 КВК України є невихід двох і більше разів протягом місяця на громадські роботи, відбуваючи покарання з 10.01.2023 при Зачепилівській селищній раді Харківської області, згідно встановленого графіку виходу на громадські роботи, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання в період 14.02.2023, 15.02.2023, 16.02.2023, 17.02.2023, 20.02.2023, 21.02.2023 без поважних причин не з`явився для відбування 24 годин громадських робіт, без поважних причин.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінуємого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та підтвердив, що кримінальний проступок було скоєно ним при обставинах, про які він дав добровільно та правдиво свідчення під час досудового розслідування у кримінальному провадженні і які правильно вказані в обвинувальному акті. Крім того ОСОБА_4 вказав, що на даний час він повністю відбув 150 годин громадських робіт призначених судом.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, а тому суд вважає ці показання достовірними та такими, що знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 349 КПК України та приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, його вина є доведеною, суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважає, що у подальшому дослідженні доказів по справі, отриманих під час досудового слідства, не має потреби, обмежившись дослідженням матеріалів справи, якими характеризується ОСОБА_4 . Судом роз`яснено учасникам процесу, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінуємого йому кримінального проступку доказана повністю і його дії кваліфікує за ч.2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні міри покарання суд враховує характер та фактичні обставини вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується посередньо, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує довідку Зачепилівської селищної ради Харківської області № 603/03.01-25 від 06.04.2023, згідно якої ОСОБА_4 дійсно відпрацював 150 годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненому.

В силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи обставини вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.389 КК України, а саме: у виді обмеження волі, з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням, вважаючи можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, доцільності у його застосуванні суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 50, 66, 67, 395 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення в кримінальну палату Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області, засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий, суддя ОСОБА_1