Справа № 278/1162/23
В И Р О К

Іменем України

21 березня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нежинка Казахстанської області, громадянина України, із середньо освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця за призовом за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

13 червня 2022 року о 14 годині військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 в умовах воєнного стану умисно з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби без дозволу відповідних командирів та поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка на той момент дислокувалася в АДРЕСА_3 , обов`язки за посадою не виконував та проводив час на власний розсуд до 11 листопада 2022 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 5 ст. 407 КК як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК, є умисним тяжким військовим злочином.

ОСОБА_4 не судимий, проходить військову службу за призовом за мобілізацією, одружений, має на утриманні малолітню дитину, брав участь у бойових діях.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

Враховуючи наведене, безальтернативний характер санкції ч. 5 ст. 407 КК, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого (не судимий, продовжує проходити військову службу в умовах повномасштабної агресії РФ), суд погоджується з позицією прокурора про те, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Позов у провадженні не пред`явлено, дані щодо судових витрат відсутні.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1