справа № 563/284/23
провадження № 1-кс/563/92/23
УХВАЛА

23 лютого 2023 року м. Корець

Слідчий суддя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянуши у судовому засіданні в залі судових засідань в м.Корець клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за №0000059 від 20.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України про арешт майна, -

встановив:

До Корецького районного суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за №0000059 від 20.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України про арешт майна.

Клопотання обгрунтовано тим, що 19.02.2023 о 21:29 на лінію 102 надійшло повідомлення від працівника УПП ОСОБА_4 , про те, що поблизу АЗС "Флеш" було зупинено скутер марки "Вентус" без номерних знаків та порушення ПДР. Під час спілкування з кермувальницею ТЗ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 , в останньої були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Зі слів працівника, з метою уникнення адміністативної відповідальності та за нескладання адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, пропри попередженння про кримінальну відповідальність, ОСОБА_6 було надано неправомірну вигоду у розмірі 1000 грн, які вона поклала йому у кишеню куртки. Проводиться перевірка.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000059 від 20.02.2023 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

У зв`язку з цим було проведено огляд місця події та на підставі згоди працівника УПП ОСОБА_4 було оглянуто вміст лівої кишені його куртки, де в подальшому було виявлено та вилучено одну грошову купюру номіналом 1000 (одна тисяча) гривень серії БН7566506, яку було поміщено до спецпакету НПУ №KIV4103251 з роз`яснювальним написом та підписами учасників огляду.

Враховуючи, що грошові кошти в загальній сумі 1000 (одна тисяча) гривень серії БН7566506, являється тимчасово вилученим майном та речовим доказом у кримінальному провадженні, про що слідчим винесена постанова про визнання даних грошових коштів речовим доказом, тому є необхідність у встановленні заборони власнику грошових коштів будь-яким чином розпоряджатися та використовувати дані грошові кошти з метою уникнення ризиків обміну, розрахунку чи вчинення будь-яких інших дій із даними грошовими коштами, які можуть призвести до втрати чи знищення даних грошових коштів. А тому прокурор звернулася до суду з даним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилась, але подала заяву про розгляд справи без її участі, просить клопотання задоволити.

ОСОБА_6 в судове засідання не з"явилась, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У розумінні положень ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і відповідно до вимог ст. 170 КПК України полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно, перевірені під час розгляду клопотання судом, при цьому було досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України, було враховано наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчому судді не надано та судом не встановлено.

Згідно положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

А тому, для досягнення цілей кримінального провадження та встановлення усіх обставин існує необхідність у збереженні вказаного майна, а відтак і в накладенні на вказане майно арешту.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора задоволити.

Накласти арешт на грошові кошти в загальній сумі 1000 (одна тисяча) гривень, однією купюрою, номіналом серії БН7566506, які були вилучені в ході місця події, який проводився па території АЗС «FLASH», що в с. Головниця та знаходиться поблизу стаціонарного посту УПП 267 км АД Київ-Чоп М-

06, котрі передати на зберігання відділенню ПАТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Рівне, вул. А. Грушевського, 42А, Рівненського району, Рівненської області.

Встановити заборону власнику грошових коштів, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаними грошовими коштами до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя