Справа № 307/1928/18
Провадження № 1-кп/307/170/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000632, про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, із повною загальною середньою освітою, працюючу лаборантом патологоанатомічного відділення Тячівської РЛ № 1, одружену, сезонну робітницю, раніше не судиму, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
29 травня 2018 року, близько 19-ї год., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 та виїжджаючи з другорядної вулиці Сагайдачного, на головну вулицю Волошина, у с. Бедевля, грубо порушила вимоги п. п. 1.10. та 16.3., 16.11. Правил дорожнього руху, здійснюючи маневр виїзду на головну дорогу не надала дорогу автомобілю марки «Volvo V50», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який мав перевагу в русі, чим створила йому небезпеку для руху, яка настала на такій відстані, що ОСОБА_8 вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення, внаслідок чого автомобілі зіткнулися, а пасажир автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Своїми діями обвинувачена ОСОБА_7 вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю. Пояснила, що 29 травня 2018 року, близько 19-ї год., у селі Бедевля, вона перебувала за кермом автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 . ОСОБА_9 являється її чоловіком, він сидів на передньому пасажирському сидінні. Виїжджаючи з вулиці Закарпатської на головну дорогу побачила, що до перехрестя наближається транспортний засіб «Volvo V50». Вона намагалася застосовувати гальмування але у неї ковзнула нога з педалі гальма на педаль акселератора, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Просить суворо її не карти.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повністю.
Крім її особистого визнання це стверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що він нічого не пам`ятає про подію. 29.05.2018 за кермом їхнього автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 , була його дружина ОСОБА_10 . Тиводар. Дорожньо-транспортна пригода сталася через її недосвідченість, оскільки вона зазвичай їздила тільки по другорядних вулицях.
Протоколом огляду від 29.05.2018 стверджено, що місце ДТП знаходиться на вул. Волошина, у с. Бедевля, на перехресті вулиць Сагайдачного Я. Мудрого. Дорожнє покриття для двох напрямків, шириною 6.5 метрів. По одній смузі для руху в напрямку огляду та назустріч огляду. Ширина узбіччя 4.8 метрів. До проїзної частини праворуч та ліворуч примикає узбіччя. Автомобілі «Mercedes-Benz Sprinter», н/з НОМЕР_1 , та «Volvo», н/з НОМЕР_2 , розміщені один біля одного. На проїзній частині наявні сліди шин біля правого узбіччя.

Відповідно до висновку експерта № 255 від 26.06.2018 у освідчуваного ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, геморагічних забоїв головного мозку важкого ступеню, епідуральних гематом у правій гемісфері, перелому кісток мозкового черепу, забоїв обох легень, синців лівого плеча, правого плечового суглобу та лівого стегна. Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути від дії твердих тупих та тупогранних предметів, якими могли бути виступаючі деталі салону легкового автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» в момент ДТП. Строку події 29.05.2018 дані тілесні ушкодження відповідають та відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля від 08.06.2018 на момент проведення огляду транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 , робоча гальмівна система, система рульового керування, зовнішні світлові прилади та стан шин були працездатними і їх технічний стан відповідав вимогам ПДР.

Висновком судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля від 08.06.2018 стверджено, що на момент проведення огляду транспортного засобу «Volvo V50», н/з НОМЕР_2 , робоча гальмівна система була працездатною і їх технічний стан відповідав вимогам ПДР. При дослідженні системи рульового керування автомобіля встановлено, що на момент огляду і експертної перевірки дана система була непрацездатною і не відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДР внаслідок того, що при обертанні керма керовані колеса повертаються як в одну так і другу сторону але на малий кут, обмежений деформаціями кузова та деталей підвіски. При дослідженні зовнішніх світлових приладів встановлено, що на момент огляду і експертної перевірки тип та конструкція даних приладів відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДР. Фара ліва розбита, але лампочки цілі, нитки розжарювання лампи теж цілі. Фара розбита під час ПДР в момент зіткнення автомобіля з перешкодою. На момент проведення огляду шини за розміром та допустимим навантаженням відповідають моделі транспортного засобу. Шини коліс автомобіля «Volvo V50», н/з НОМЕР_2 не мають будь-яких наскрізних пошкоджень (розривів, розшарувань, тріщин) залишкова висота малюнка протектора більша 1.6. мм. Складові системи рульового керування та системи освітлення, які деформовані та розбиті, знаходяться в зоні аварійного пошкодження. Характер деформації елементів кузова автомобіля свідчить про те. що несправності системи рульового керування автомобіля виникли при дії на них (елементи кузова) значних по величині зусиль одноразового ударного характеру. Такого типу деформації та несправності не можуть виникнути в процесі нормальної експлуатації транспортного засобу. Тому, з технічної точки зору, пошкодження складових та приладів системи рульового керування та системи освітлення автомобіля сталися під час ДТП в момент зіткнення автомобіля з перешкодою.

Висновком судової автотехнічної експертизи № 60/06 від 20.06.2018 стверджено, що у заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки «Volvo V50», н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , у відповідності до вимог пп. 12.3., 12.4., 12.9 «б» та 1.10 (в частині тлумачення поняття «небезпека для руху» ПДР) повинен був, із технічної точки зору, вести свій автомобіль по своїй смузі руху зі швидкістю не більше 50 км/ год., а з моменту виникнення небезпеки для руху повинен був негайно застосувати гальмування для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу. У заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_7 у відповідності до вимог пп. 16.11, 16.3. та 1.10 (в частині тлумачення поняття «головна дорога», «дати дорогу») ПДР повинна була, з технічної точки зору, зупинити транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, і, виїжджаючи на головну дорогу, переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху. При заданих вихідних даних водій автомобіля марки «Volvo V50», н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_7 мала технічну можливість уникнути зіткнення в даній дорожній ситуації і полягала ця технічна можливість у виконанні вказаним водієм пп. 16.11., 16.3. та 1.10. (в частині тлумачення поняття «головна дорога», «дати дорогу») ПДР, тобто для уникнення зіткнення водієві ОСОБА_7 , з технічної точки зору, достатньо було діяти так, як вказано в п. 2 даного дослідження. При заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, умовами настання даної ДТП є обставини, пов`язані з тим, що водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , здійснюючи маневр виїзду на головну дорогу, не надала дорогу автомобілю «Volvo V50», н/з НОМЕР_2 , який мав перевагу в русі, не впевнилася у тому, що цей маневр буде безпечним, чим створила небезпеку для руху водію автомобіля «Volvo V50», н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , яка наставала з такої відстані, що водій ОСОБА_8 вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення, а тому невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , технічним вимогам пп. 16.11, 16.3. та 1.10 в частині тлумачення поняття «головна дорога», «дати дорогу», «перевага») ПДР знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання ДТП та її наслідками, оскільки при заданих вихідних даних вибраний водієм автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , момент виконання маневру, з технічної точки зору, не міг бути безпечним (тобто таким, який би не створював небезпеки для руху водіям транспортних засобів, що рухалися по головній дорозі) і, відповідно, не міг бути безпечно завершеним.

Обираючи обвинуваченій покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні неповнолітню доньку, по місцю проживання характеризується позитивно; обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. з послідуючими змінами звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити їй покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.
До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_8 подав цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином.
Тринадцятого вересня 2022 року, до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення остаточного рішення по справі, представник цивільного позивача ОСОБА_12 подав клопотання про відмову від цивільного позову.
Суд вважає, що вказане клопотання слід задовольнити, оскільки це не суперечить закону та не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів. Наслідки відмови від позову представнику позивача роз`яснено.
Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, п. 4, ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного їй основного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року і 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Прийняти відмову представника цивільного позивача ОСОБА_12 від позову. Провадження по цивільному позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків заподіяних злочином закрити.
Речові докази - автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», н/з НОМЕР_1 - залишити у ОСОБА_7 ; автомобіль марки «Volvo V50», н/з НОМЕР_2 залишити у ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_7 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1