Справа № 355/1183/22
Кримінальне провадження № 1-кп/355/63/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2023 р. Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баришівка кримінальне провадження № 0002002 від 21 вересня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брошнів Рожнятівського району Івано-Франківської області, громадянина України, військовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, розлученого, маючого неповнолітню дитину - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, раніше судимого:

-Баришівським районним судом Київської області від 09.01.2023р. за

ч.2 ст. 185 КК України до 4 ( чотирьох) місяців арешту / вирок набув чинності/, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та

протидію домашньому насильству», усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, на ґрунті неприязних відносин 12 грудня 2021 року, 08 лютого 2022 року, 04 червня 2022 року та 19 липня 2022 року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якою спільно проживає в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за що ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Вказане підтверджується постановами Баришівського районного суду Київської області №355/52/22 від 11 січня 2022 року, №355/227/22 від 22 лютого 2022 року, № 355/495/22 від 14 червня 2022 року та №355/731/22 від 04 серпня 2022 року.

Крім того, ОСОБА_7 , продовжуючи умисно, систематично вчиняти домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , з якою спільно проживає в одному будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , 21.09.2022 близько 06 год. 55 хв., керуючись умислом, направленим на систематичне вчинення психологічного насильства над дружиною, на ґрунті неприязних відносин, з мотивів лайки, під час сварки із дружиною ОСОБА_6 , вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилось у висловлюванні в її адресу словесних образ та погроз із застосуванням грубої нецензурної лайки, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі за викладених у вироку обставин.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (злочину), погодився з кваліфікацією вчиненого ним діянням, а так само визнав всі інші фактичні обставини його вчинення, а прокурор та потерпіла не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, і які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого обвинуваченому діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке було вчинено ОСОБА_7 мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України і він винен у його вчиненні, так як вчинив домашнє насильство - умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення ( форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень ), склад сім`ї , його матеріальний стан, тощо.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України є нетяжким злочином.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 розкаявся у скоєному, вибачився перед потерпілою, яка матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого немає; згідно характеризуючи даних, що містяться у матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 у відповідності до ст. 66 КК України, є його щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид покарання, який має бути призначений обвинуваченому, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, сприяння розкриттю злочину, обтяжуючи вину обставини - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, та приходить до висновку, що покарання у вигляді арешту в межах санкції статті 126-1 КК України, є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370- 374, 394 , 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) місяців арешту.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 09.01.2023 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині може бути оскаржено учасниками процесу протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копія вироку в порядку ст.376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1