У Х В АЛ А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року, в рамках кримінального провадження № 0000711 від 09 листопада 2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною другою статті 28, частиною першою статті 366, частиною третьої статті 15, частиною п`ятою статті 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року, в рамках кримінального провадження № 0000711 від 09 листопада 2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною другою статті 28, частиною першою статті 366, частиною третьої статті 15, частиною п`ятою статті 191 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді від 28 грудня 2021 року було накладено арешт на майно: 136 784 кг кукурудзи, яке передане на відповідальне зберігання у силос № 211 на елеваторі № 2 Філії «Хлібна база» ДП «Охтирський КХП».
Все зерно на Філія «Хлібна База» ДП «Охтирський КХП», яке завозять поклажодавці зберігається знеособленим.
Філія «Хлібна База» ДП «Охтирський КХП» є володільцем зерна кукурудзи в розмінні статті 397 ЦК України, в тому числі і арештованої кукурудзи на 136 784 кг.
Листом від 26 серпня 2022 року № 0424-252/14992 НАБУ повідомило керівництво Філії «Хлібна База», що у ході досудового розслідування встановлено, що у жовтні-листопаді 2020 року на Філію не завозилось насіння кукурудзи від ДП «Комбінат «Салют» та зерно кукурудзи від ТОВ «АНВФ «Криниця», СФГ «Єлисей», а оприбуткування даного зерна на облік Філії здійснено на підставі документів, які містять завідомо неправдиві відомості.
Водночас, встановлено, що вищевказане зерно кукурудзи являється лишками, які відповідно до пункту 4 розділу четвертого Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879, повинні бути оприбутковані Філією.
Крім того, з вказаної відповіді вбачається, що всі необхідні дії в межах досудового розслідування фактично проведені, кукурудза від юридичних осіб, які підозрюються у вчиненні розслідуваного злочину не завозилась, тобто арештоване зерно кукурудзи належить іншим власникам або може бути лишками, як це встановлено відповідно до протоколу засідання інвентаризаційної комісії від 20 квітня 2021 року.
Враховуючи викладене, вважає, що відпала потреба у застосуванні арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження, та подальше зберігання зерна кукурудзи без контролю лабораторії призведе до її самозаймання.
27 жовтня 2022 року на електронну пошту надійшли письмові пояснення детектива Національного бюро ОСОБА_4 , в яких останній зазначив, що на даний час арештоване зерно кукурудзи не реалізоване, що негативно впливає на його якісні показники, водночас вказане зерно повинно бути оприбутковане на обліку Філії ДП «Охтирський КХП».
Враховуючи викладене, а також той факт, що зерно кукурудзи піддається швидкому псуванню, керуючись положеннями пункту 1 частини шостої статті 100 КПК України, зазначив, що проти задоволення клопотання не заперечує.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, 01 листопада 2022 року подав до суду клопотання, в якому зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутність.
Уповноважена особа НАБУ в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила. У письмових поясненнях, наданих до суду, просила проводити розгляд клопотання у її відсутність.
У зв`язку з неявкою в судове засідання заявника та детектива, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, положення статті 28, частини третьої статті 81 КПК України, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного 09 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711 від 09 листопада 2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною другою статті 28, частиною першою статті 366, частиною третьої статті 15, частиною п`ятою статті 191 КК України.
28 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/33907/21 накладено арешт на майно: 136 784 кг зерна кукурудзи, яке передане на відповідальне зберігання у силос № 211 на елеваторі № 2 Філії «Хлібна база» ДП «Охтирський КХП».
Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).
Як вбачається зі змісту ухвали, якою накладено арешт на майно, слідчий суддя керувався вимогами статті 173 КПК України, врахував розумність і співмірність обмеження права власності, а також, що арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.
Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Водночас, слідчий суддя враховує, що в силу статті 41 Конституції України, статті 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
З викладених вище норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.
Судом встановлено, що до Філії «Хлібна база» ДП «Охтирський КХП» від СФГ «Єлисей» та ТОВ «АНВФ «Криниця» зерно кукурудзи не завозилось, а арештоване зерно кукурудзи є лишками, які відповідно до чинного законодавства повинні бути оприбутковані Філією, що підтверджується листом детектива Національного антикорупційного бюро ОСОБА_5 від 26 серпня 2022 року за № 0424-252/14992 та Протоколом засідання інвентаризаційної комісії філії «Хлібна база» ДП «Охтирський КХП» від 19 квітня 2021 року.
Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 , який діє в інтересах Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України, поданим клопотанням довів відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння юридичної особи майном та обумовлювали арешт її майна, оскільки в межах досудового розслідування фактично проведені всі необхідні дії, встановлено, що арештоване зерно кукурудзи є лишками та не завозилось до Філії фігурантами кримінального провадження, беручи до уваги, що подальший арешт зерна може призвести до погіршення його якості, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для обмеження Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України в користуванні та розпорядженні вищевказаним майном, відтак клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
З огляду на викладене та керуючись статтями 98, 170-173, 309, 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року у справі 760/33907/21 на майно 136784 кг зерна кукурудзи, яке передане на відповідальне зберігання у силос № 211 на елеваторі № 2 Філії «Хлібна база» Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» (Сумська обл., Сумський район, м. Ворожба, вул. Перемоги, буд. 19).
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1