Дата документу 30.11.2022 Справа № 335/7302/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/7302/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/693/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 7 січня 2023 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 49620 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з утримання у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

9 листопада 2022 року, приблизно о 10 год. 17 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та продовжений згідно Указу Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний біля буд. 15 шляхом ривку відкрито викрав мобільний телефон марки «Motorola» модель ХТ1723, в корпусі золотистого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_11 , та який був придбаний за 1700 грн.

Після чого, ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майно, зник з місця скоєння кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на суму 1700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в мовах воєнного стану, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

9 листопада 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001423 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

9 листопада 2022 року о 15 год. 52 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України є обґрунтованою.

Зауважує, що під час розгляду клопотання ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_11 , якого визнано потерпілим по зазначеному кримінальному провадженню винний йому гроші, в рахунок погашення боргу ОСОБА_11 надав ОСОБА_7 свій мобільний телефон «Моторола», проте, зазначені доводи сторони захисту слідчим суддею залишені поза увагою та їм не надано належної оцінки.

Вважає, що слідчий та прокурор не довели наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не довели мету застосування такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Звертає увагу на те, що обґрунтовуючи обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, проте, сама тяжкість злочину не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу.

Зазначає, що ризик того, що ОСОБА_7 може ухилятись від явки та переховуватись від органів досудового розслідування та суду відсутній, підозрюваний має постійне місце проживання, будь-які припущення слідчого є хибними та не підтверджені матеріалами справи.

Вказує, що ОСОБА_7 має не постійне джерело доходів від випадкових заробітків, що дозволяє йому існувати, раніше не судимий, що свідчить про те, що він є соціально свідомою людиною та може належним чином виконувати процесуальні обов`язки, передбачені кримінальним процесуальним кодексом України для підозрюваного.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого і обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу, без надання доповнень.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду просив скасувати оскаржувану ухвалу.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який законом віднесено до тяжких умисних корисливих злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджуються: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 9 листопада 2022 року, згідно якого випливає, що 9 листопада 2022 року він вирушив до свого знайомого, пройшовши біля продуктового магазину, повз нього пройшов невідомий йому чоловік, приблизно 25 років, худий, маленького зросту, одягнутий в сіру шапку, чорну куртку, сірі джинси, сумка через плече. Він пішов далі, розмовляючи по телефону, через 15 хвилин він знаходився біля буд. АДРЕСА_4 та в цей час вищевказаний невідомий чоловік підбіг до нього, без застосування фізичної сили, шляхом ривку, вирвав з рук мобільний телефон марки «Моторола» в корпусі срібного кольору, в який було встановлено сім-карту мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_1 та зарядний пристрій до вказаного телефону. Потім невідомий чоловік побіг вздовж АДРЕСА_4 . Коли невідомий чоловік біг, він в слід кричав «віддай мій телефон», але останній зник в невідомому напрямку (а.с. 8-9); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 9 листопада 2022 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_11 впізнав чоловіка, зображеного на фотознімку №2 ( ОСОБА_7 ) (а.с. 10-12); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 9 листопада 2022 року, згідно якого вбачається, що останній на життя заробляє ремонтом мобільних телефонів на ринку «Анголенко» у кіоску біля підземного переходу. 9 листопада 2022 року він перебуваючи на своєму робочому місці, приблизно о 10 год., до нього підійшов раніше невідомий йому хлопець, приблизно 20-22 років, зріст 180 см., одягнутий в сіру шапку, чорну куртку, на лівій руці в нього було татуювання «Кастет» та запропонував йому придбати в нього мобільний телефон марки «Motorola», золотистого кольору. Оглянувши мобільний телефон, він запропонував хлопцеві придбати його за грошові кошти у розмірі 600 грн., на що той погодився. 9 листопада 2022 року о 11 год. йому стало відомо, що співробітники поліції розшукують особу, яка відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Motorola» та за описом злочинець був схожий на хлопця, який годиною раніше продав йому мобільний телефон (а.с. 14-16); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 9 листопада 2022 року, згідно якого, ОСОБА_12 впізнав на фотознімку №3 ( ОСОБА_7 ) (а.с. 17-19); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 10 листопада 2022 року, з якого випливає, що останній не заперечує, що забрав мобільний телефон у потерпілого, проте, зазначає, що це в рахунок боргу (а.с. 33-35).

Таким чином, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, що дає підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.

Отже доводи сторони захисту, які зводяться до непричетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення також мають ретельно перевірятися в ході досудового розслідування та судового розгляду у встановленому законом порядку.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких умисних злочинів проти власності, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 10 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що не виключається можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки вони в судовому засіданні допитані не були, а підозрюваному можуть бути відомі адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має випадкові заробітки, які дозволяють йому існувати, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, посилання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий спростовані наданою прокурором у судовому засіданні апеляційного суду копію вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2022 року, що свідчить про те, що підозрюваний притягувався до кримінальної відповідальності, не зважаючи на те, що відомості про набрання такого вироку законної сили на цей час відсутні.

Крім того колегія суддів враховує і те, що згідно доданого до клопотання слідчого витягу з інформаційної підсистеми «Оперативно-довідкова картотека» єдиної інформаційної системи МВС України по Запорізькій області відносно ОСОБА_7 до місцевих судів надіслано три кримінальних провадження з обвинувальними актами за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 28 додатка до клопотання).

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 7 січня 2023 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 49620 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16