Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1484/23
Провадження № 1-кс/644/357/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000126 від 20.03.2023 року, погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

22.03.2023 року до суду подано відповідне клопотання. В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ ВП №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області перебуває відповідне кримінальне провадження. Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2023 близько 07:00 за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа здійснила крадіжку особистих речей з будинку, що належать гр. ОСОБА_5 , чим спричинила матеріальний збиток.

Відомості за даним фактом 20.03.2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443 за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану

22.03.2023 на підставі заяви гр. ОСОБА_6 згідно ст.100 КПК України було видано наступні речі: пара кросівок «Karrimor RUN» синього кольору 44 розміру.

22.03.2023 на підставі протоколу огляду предметів вищевказані речі були оглянуті та в подальшому на підставі постанови про визнання речових доказів були визнані речовими доказами.

Дані виявлені та вилучені речі мають значення для встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а також мають відповідно до ст.98 КПК України значення речових доказів - матеріальних об`єктів, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та по яким в подальшому будуть призначені відповідні судові експертизи. Накладення арешту необхідно для можливості призначити відповідних експертиз, належного забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з метою надання даних предметів для безпосереднього дослідження в суді.

Відповідно ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно; арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі наведеного, та враховуючи те що речі, видані підозрюваним та вилучені працівниками поліції, можуть зберігати сліди кримінального правопорушення, мають значення речових доказів.

Слідчим було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, просив клопотання задовольнити. Особа, власник майна, ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, був повідомлений про розгляд клопотання шляхом надсилання СМС-повідомлення про розгляд клопотання, причини його неявки суду невідомі, неявка особи не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали за клопотанням, встановлено наступне. Відповідно до витягу з ЄРДР № 0000443 від 20.03.2023 року, відомості до реєстру внесені за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України. Слідчі ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , прокурори ОСОБА_4 ОСОБА_8 ..

Відповідно до заяви ОСОБА_6 , вбачається, що останній 22.03.2023 року, на підставі ст. 199 КПК України добровільно видав пару кросівок «Karrimor RUN» синього кольору, 44 розміру, в яких він перебував на місці вчинення злочину 18.03.2023-19.03.2023 року.

22.03.2023 на підставі протоколу огляду предметів вищевказані речі були оглянуті та в подальшому на підставі постанови про визнання речових доказів були визнані речовими доказами. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третьою особою таким майном. Вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами слідчого щодо необхідності з метою призначення відповідних судових експертиз, а також для збереження та речових доказів, є доцільним накласти арешт на відповідне вилучене майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Що стосується вимоги клопотання про визначення місця зберігання речового доказу, то зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. При цьому, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Тобто, вимогами процесуального закону не передбачено обов`язку слідчого судді при вирішенні питання про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту, визначати місце зберігання відповідного арештованого майна, окрім того, відповідно до постанови про визнання телефону речовим доказом, місце зберігання визначено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000126 від 20.03.2023 року, погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 22.03.2023 року на підставі заяви гр. ОСОБА_6 : пару кросівок «Karrimor RUN» синього кольору 44 розміру.

Клопотання у частині визначення місця зберігання вилученого майна у ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 23.03.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1