БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/382/23
Провадження №1-кп/497/61/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград кримінальне провадження №0000163 від 02.12.2022 року, з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Болград Одеської області, зі слів має повну середню освіту (закінчила вечірню школу), тимчасово непрацевлаштована, українську розуміє, не одружена, дітей і пільг не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судима,

- яка обвинувачується за ст.ст.185ч.4, 361 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2022 року приблизно о 08:10 годині в м.Болград Одеської області, обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи біля банкомату, що розташований в магазині «Гоша Ювілейний» на проспекті Соборний,119, за допомогою банківської картки потерпілого ОСОБА_4 , з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з банківського рахунку потерпілого таємно викрала без дозволу потерпілого зняла його кошти готівкою у сумі 400гривень, які витратила на власний розсуд.

В той же день, 22.11.2022 року, у проміжку часу між 09:31 та 10:19 годинами, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення коштів з рахунку ОСОБА_4 , що були охоплені єдиним умислом та мотивом, у ломбарді «Ломбард Центральний», що розташований на просп.Соборний,117 в м.Болград, знову ж, таємно від ОСОБА_4 , за допомогою його банківської картки та без його дозволу, здійснила аналогічну крадіжку його коштів, розрахувавшись за своє власне майно на суми 1450,15грн. та 4074грн.

Та, в той же день, 22.11.2022 року о 10:57 годині, ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії, охоплені єдиним умислом та мотивом, спрямовані на таємне викрадення коштів з рахунку ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату, що розташований за адресою: м.Болград, вул.Ізмаїльська,65, за допомогою тієї ж банківської картки потерпілого і тим же способом, викрала його грошові кошти з його банківського рахунку в розмірі 2000 гривень, знявши їх в цьому банкоматі готівкою.

Таким чином, 22.11.2022р. за допомогою банківської картки потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 у проміжку часу між 08:10 та 10:57 годинами тричі здійснила таємне несанкціоноване без дозволу власника банківської картки і з її допомогою, втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, використавши їх, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з банківського рахунку потерпілого, без його дозволу, викрала грошові кошти з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_4 , якими розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 7924гривень 15копійок, за наступних обставин.

Так, 21.11.2022р. у вечірній час доби (точний час не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи у домоволодінні її знайомого потерпілого ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від нього його банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 та пін-код до неї, що надавали доступ до його банківського рахунку ІUА9688950 для здійснення розрахунку наступного дня за обумовлений з ОСОБА_4 товар, маючи, таким чином, вільний доступ до банківського рахунку потерпілого, однак наступного дня не використала банківську карту за призначенням згідно своєї домовленості з потерпілим, оскільки наступного дня 22.11.2022р. приблизно о 08:10 годині в м.Болград Одеської області, обвинувачена ОСОБА_5 , таємно від потерпілого ОСОБА_4 , тобто самочинно, без його дозволу як держателя банківської картки, здійснила несанкціоноване ним втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи самообслуговування банківських розрахунків АТ КБ «Приватбанк», який згідно ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до ЗУ «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою. Реалізуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, обвинувачена, після отримання банківської картки, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи вільний доступ до банківського рахунку потерпілого за допомогою вищевказаної банківської картки за № НОМЕР_1 та таємно від потерпілого, тобто самочинно, без дозволу держателя банківської картки, перебуваючи біля банкомату, розташованого в магазині «Гоша Ювілейний», що на проспекті Соборний,119 в м.Болград, ввела в зазначеному банкоматі вказану банківську картку та відомий їй від потерпілого пін-код доступу до його банківського рахунку, внаслідок чого отримала несанкціонований власником доступ до інформаційної (автоматизованої) системи банкомату та банківського рахунку ОСОБА_4 , здійснивши, таким чином несанкціоноване (без дозволу) втручання в роботу вищевказаної інформаційної (автоматизованої) системи самообслуговування банківських розрахунків АТ КБ «Приватбанк». Продовжуючи реалізовувати свій намір на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з банківського рахунку потерпілого, без його дозволу, обвинувачена зняла кошти готівкою у сумі 400гривень для власних потреб, які витратила на власний розсуд.

Продовжуючи свої протиправні дії, в той же день, 22.11.2022 року, у проміжку часу між 09:31 та 10:19 годинами, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на реалізацію свого наміру щодо таємного викрадення коштів з рахунку ОСОБА_4 , які були охоплені єдиним умислом та мотивом, у приміщенні ломбарду «Ломбард Центральний», що розташований на проспекті Соборний,117 в м.Болград, знову ж, таємно від ОСОБА_4 , без його дозволу, не санкціоновано, тобто самочинно, продовжувала здійснювати несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи самообслуговування банківських розрахунків АТ КБ "ПриватБанк", а саме, за допомогою вищевказаної банківської картки потерпілого перерахувала кошти з його банківського рахунку, розрахувавшись коштами потерпілого на суми 1450,15грн. та 4074грн. за її договорами про надання їй фінансового кредиту та заставу майна.

В той же день, о 10:57 годині, ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії, спрямовані на таємне викрадення коштів з рахунку ОСОБА_4 , і які були охоплені єдиним умислом та мотивом, перебуваючи біля банкомату, що розташований за адресою: м.Болград, вул.Ізмаїльська,65, здійснила аналогічне несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи самообслуговування банківських розрахунків АТ КБ «ПриватБанк», з використанням вищевказаної банківської картки та пін-коду, і використанням можливостей зазначеного банкомату викрала грошові кошти ОСОБА_4 з його банківського рахунку у сумі 2000гривень, знявши їх в банкоматі з рахунку потерпілого готівкою.

Всього за зазначений період часу обвинувачена ОСОБА_5 неправомірно, без згоди та відому потерпілого ОСОБА_4 , шляхом таємного від нього, як власника, не санкціонованого тобто, самочинного, без дозволу держателя спеціальною засобу банківської картки, здійснила несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи самообслуговування банківських розрахунків АТ КБ «ПриватБанк», який, згідно ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до ЗУ «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, внаслідок чого викрала грошові кошти банківського рахунку потерпілого ОСОБА_4 на загальну суму 7924,15грн., якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі викрадених коштів загальною сумою 7924,15грн.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією збройних сил росії проти України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022р., що був затверджений ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022р., на всій території України з 24.02.2022р., - було введено воєнний стан строком на 30діб, та наступними Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., № 573/2022 від 12.08.2022р. та №757/2022 від 07.11.2022р. "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", що були затверджені, відповідно, Законами України №2119-IX від 15.03.2022р., №2212-IX від 21.04.2022р., №2263-IX від 22.05.2022р., №2500-ІХ від 15.08.2022р. та №2738-IX від 16.11.2022р., строк дії воєнного стану в Україні було продовжено, відповідно: з 05год.30хв. 26.03.2022р. на 30діб, тобто, до 25.04.2022р.; з 05:30год. 25.04.2022р. до 25.05.2022р., з 05:30 25.05.2022р. до 23.08.2022р., з 05год.30хв. 23.08.2022 року до 21.11.2022р., та з 05год.30хв. 21.11.2022р. до 18.02.2023р. включно.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїла кримінальні правопорушення, що передбачені ч.4ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що вчинена в умовах воєнного стану, а також ч.1ст.361 КК України за ознаками: несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях за ч.4ст.185 та ч.1ст.361 КК України визнала в повному обсязі, у скоєному щиро розкаялася, підтвердивши обставини скоєння нею кримінальних правопорушень, пояснивши, що з потерпілим була знайома до цих подій приблизно пів року - разом зустрічалися біля магазину-бару, де збиралася їхня компанія для спілкування, в яку входили вона з чоловіком та потерпілий з дружиною. В той вечір вона потерпілого також зустріла там же і вони вживали алкогольні напої. У зв`язку з тим, що вона дуже багато випила і було пізно - залишилася ночувати в потрпілого. Наступного дня він дійсно дав їй картку з ключами від його квартири, які він їй довірив, і які вона залишила наступного ж дня після крадіжки на його поштовому ящику в його під`їзді, де він проживає, та повідомила його про це смс-повідомленням, оскільки не мала бажання з ним зустрічатися через те, що він дуже агресивно з нею розмовляв по телефону, коли отримав банківські смс-повідомлення про зняття з його рахунків коштів. Вона вважалала тоді, що в неї з потерпілим виникло непорозуміння через те, що вони напередодні ввечері вжили дуже багато алкогольних напоїв вона лише сама вжила біля чотирьох пляшечок слабоалкогольних напоїв і тоді зрозуміла, що потерпілий віддав їй свою картку для її власних потреб, але коли він, розлючений почав їй телефонувати зрозуміла, що вона мала витратити кошти лише для придбання свічок, які попросив придбати потерпілий. Вона не переховувалася від нього лише хотіла трохи почекати, щоб він заспокоївся день-два, але в неї вмерла мати на початку грудня приблизно 1-2 числа точно вона не пам`ятає, оскільки досі перебуває у стані нервового зриву через втрату матері. Вона має багато друзів, в яких може взяти у борг ці кошти і віддати потерпілому, а потім, коли влаштується на роботу - віддасть борги. Раніше вона мала постійне місце роботи: працювала до цих подій в декількох місцях, а саме перед вказаними подіями касиром в супермаркеті та звільнилася, бо не знайшла спільної мови з колективом, і оформляла документи для обліку у службу зайнятості, проте в неї вкрали паспорт з трудовою книжкою, тому вона, у період відновлення документів, познайомившись з потерпілим, зрозумівши, що він хоче і може їй допомогти, потоваришувала з ним. В ломбарді вона розрахувалася за свої золоті сережки і мобільний телефон, а на вул.Ізмаїльська біля лікарні купувала в аптеці ліки, відвідувала лікаря. Ще витрачала кошти на засоби гігієни. Вона усвідомила, що без дозволу потерпілого знімала з його власної картки кошти, в чому розкаюється, готова повернути йому ці кошти, які для неї не є значним розміром.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив суду, що познайомився з обвинуваченою ОСОБА_5 приблизно у жовтні 2022р. біля бару-магазину "Бриз" в м.Болград, і вона, дізнавшись, що його дружина перебуває за кордоном, попросила його дізнатися про можливості і їй, обвинуваченій, виїзду за кордон з метою знайти роботу, а також надати їй допомогу в оформленні документів. Він дійсно мав намір надати їй таку допомогу, але, на щастя, не встиг. В нього є банківська кредитна картка "Універсальна" банку "ПриватБанк", на якій, станом на той день 22.11.2022р., був доступ до 10-ти тисяч гривень кредитних коштів і двох тисяч гривень які йому перерахувала дружина для витрат на дитину. В той день 22.11.2022р. він вранці дійсно дав ОСОБА_5 свою банківську карту та ключі від квартири щоби вона, поки він буде на роботі (він підробляє періодично за наймом у приватних осіб) придбала свічки, оскільки тоді здійснювалися часті відключення електропостачання. Накануні 21.11.2022р. вони дійсно, зустрівшись в тому ж магазині "Бриз", вжили багато алкогольних напоїв, затрималися до пізньої години, і він дозволив їй переночувати в нього вдома, оскільки в його квартирі дві кімнати, де він проживає наразі вдвох з дитиною, бо дружина виїхала за кордон на заробітки. І він дійсно попросив ОСОБА_5 наступного дня придбати лише свічки для цього й залишив їй ключі та довірив банківську картку. ОСОБА_5 , взявши картку, витратила майже всі кошти з неї про це він дізнався, коли повернувся ближче до вечора з роботи і вже вдома, на планшеті, побачив банківські смс-повідомлення про зняття готівки в розмірах, що для нього становить суттєвий, тому зразу ж заблокував картку. Опісля, він відразу зателефонував обвинуваченій ОСОБА_5 , щоби з`ясувати для чого вона зняла всі гроші та щоби вона їх повернула, але вона вимкнула телефон. Він до поліції звернувся не зразу ходив до обвинуваченої додому, але там нікого не було, ще трохи почекав, і лише через день звернувся до поліції з відповідною заявою, оскільки обвинувачена його заблокувала , він не міг їй телефонувати, і сама йому не телефонувала. Він дійсно наступного дня отримав від неї смс-повідомлення про місце знаходження його картки і ключів від квартири, дійсно знайшов їх на поштовому ящику, але на той час вже придбав новий замок і замінив його. Викрадені кошти обвинувачена йому не повернула, він вважає її винною, але щодо покарання вирішення цього питання залишає на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює обставини справи, і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, стверджувала, що вину свою визнає в повному обсязі, суд не мав будь-яких сумнівів у добровільності та істинності її позиції з врахуванням наявності захисника, тому, за клопотанням прокурора, яке підтримали усі учасники судового засідання, роз`яснивши обвинуваченій положення ч.3ст.349 КПК України, здійснив судовий розгляд даної справи щодо всіх обставин кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі окрім пояснення обвинуваченої, потерпілого та матеріалів, що характеризують обвинувачену.

Прокурор, надавши суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування в частині виявлення скоєних обвинуваченою кримінальних правопорушень та матеріали стосовно характеристики обвинуваченої, просив призначити їй покарання в нижній межі санкції статті 185ч.4 КК України, та вважав, що стосовно ОСОБА_5 можна застосувати дію статей70 і 75 КК України, призначивши покарання шляхом поглинення менш суворого біль суворим і звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілий, захисник та обвинувачена підтримали думку прокурора і не заперечували проти призначення їй такого покарання з випробувальним строком.

Аналізуючи зібрані та досліджені в ході судового засідання матеріали в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні нею інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю доведена, а кваліфікація її дій за ч.1ст.361, ч.4ст.185 КК України вірна, оскільки вона дійсно вчинила несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем за допомогою чужої банківської картки без дозволу власника банківської картки, та вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, не придбавши обумовленої з ним речі, як вони домовлялися, та без його дозволу використала за її допомогою з його банківського рахунку кошти в сумі 7924,15гривень і після викрадення зникла, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_5 вид та міру покарання у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень за ст.ст.361ч.1 та 185ч.4 КК України, які, у сукупності, згідно ст.12 КК України є, відповідно, кримінальним проступком та тяжким злочином, а також враховує обставини скоєння кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судима і вперше притягується до кримінальної відповідальності, періодично працює, а також суд враховує її відношення до скоєного визнання вини і її твердження, що вона розкаюється, усвідомила протиправність свого вчинку і його наслідки.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає повне визнання нею вини та співпрацю з органом досудового розслідування, відсутність негативної характеристики, те, що вона має родину проживає з батьком, періодично працює. Визначених ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено. Також суд враховує пояснення обвинуваченої, що вона надавала суду при обраннні у суді їй запобіжого заходу що вона не мала намір переховуватися загубила телефона і тому слідчий до неї не зміг додзвонитися, але вона нікуди не втікала, бо проживала тимчасово не у своєму домоволодінні, а в батька у зв`язку з тим, що в неї померла мати, в батька ж її і затримав слідчий після оголошення її в розшук. Також суд враховує висновок органу пробації у досудовій доповіді, згідно якого виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, оскільки рівень її небезпеки для суспільства є невеликим, а вірогідність повторного скоєння правопорушення середній.

Таким чином, враховуючи те, що потерпілий сам надав обвинуваченій свою банківську картку, а також наявність кількох пом`якшуючих обставин та висновки органу пробації, а також вимоги ч.1ст.70 КК України, суд дійшов висновку, що за сукупністю кримінальних правопорушень, призначивши обвинуваченій покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо за ст.185ч.4 КК України у виді позбавлення волі, як то передбачено нижньою межею її санкції, а за ст.361ч.1 КК України у виді обмеження волі, вбачаються підстави для призначення обвинуваченій остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання, відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, є достатніми для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки інше більш суворе не відповідатиме тяжкості скоєного нею та обставинам кримінального провадження.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченої дію ст.75 КК України з покладенням на неї певних обов`язків, передбачених ст.76 КПК України, оскільки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та особу винної, її виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за її поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного основного покарання, обставин, що характеризують обвинувачену, середовище, в якому вона перебуває, а також те, що до кримінальної відповідальності вона притягується вперше, а тому вищевказане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 , та попередження вчинення нею нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченій відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, що передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме її особі і обставинам даного кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Згідно ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.185ч.4, 361ч.1, 70ч.1, 75, 76ч.1п.1,2, ч.3п.2, КК України, ст.ст.100, 349, 368-371, 374-376, 395, 615ч.15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185ч.4 та 361ч.1 КК України, та призначити їй покарання:

- за ст.361ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ст.185ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1п.1,2, ч.3п.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 , протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженої, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженою ОСОБА_5 що звільнена від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Речові докази після набрання даним вироком законної сили, два оптичні диски, що надані прокурором разом з письмовими доказами в ході судового засідання залишити зберігатися в матеріалах судової справи.

Запобіжний захід, обраний засудженій ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - скасувати, звільнивши її з-під варти в залі судового засідання негайно після проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, після чого набирає законної сили, якщо не буде оскаржений, а, в разі подання апеляційної скарги якщо він не буде скасований, набирає законної сили в день ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1