Справа № 522/5580/21
Провадження № 1-кп/522/886/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси №106 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000763 від 11.12.2019 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Борщівці, Могильов-Подільського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , (згідно обвинувального акту) проживаючого за адресою: дачний будинок в межах земельних ділянок АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника заявника власника майна ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000763 від 11.12.2019 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.
Від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_9 , надійшло клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, яке він в судовому засіданні просив задовольнити. При цьому частину грошових коштів у розмірі 250 000 гривень, які внесені на депозитний рахунок ГУ ДСА в Миколаївській області, просить перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗСУ. В судовому засіданні ОСОБА_3 подав уточнену заяву, в якій просив перерахувати на підтримку ЗСУ грошові кошти у розмірі 350 000 гривень, з коштів визначених йому у вигляді застави.
Від прокурора надійшли клопотання про покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 прокурор вказав, що обвинуваченому на стадії досудового розслідування було визначено розмір застави, який за нього було внесено його родичами, та покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Останній раз ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2022 року до нього був застосований запобіжний захід у вигляді покладення обов`язків. Прокурор зазначив, що на даний момент, враховуючи, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді застави продовжує діяти, однак строк дії покладених обов`язків сплинув, є доцільним покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки існують ризики того, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених, які в даному кримінальному провадженні ще не були допитані, з метою зміни ними показань, прямо або опосередковано перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачений тривалий час працював в правоохоронних органах, та вчиняти інше кримінальне правопорушення, що підтверджує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Щодо поданого прокурором клопотання сторона захисту заперечувала.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор вказав, що останній раз ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2022 року до нього був застосований запобіжний захід у вигляді покладення обов`язків. Прокурор зазначив, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених, які в даному кримінальному провадженні ще не були допитані, з метою зміни ними показань, прямо або опосередковано перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення, враховуючи його неявку в судове засідання, що підтверджує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Щодо поданого прокурором клопотання сторона захисту не заперечувала.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор вказав, що останній раз ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2022 року до нього був застосований запобіжний захід у вигляді покладення обов`язків. Прокурор зазначив, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених, які в даному кримінальному провадженні ще не були допитані, з метою зміни ними показань, та вчиняти інше кримінальне правопорушення, що підтверджує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Щодо поданого прокурором клопотання сторона захисту не заперечувала.
Прокурор просив задовольнити подані ним клопотання.
Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу прокурор просив відмовити, оскільки з урахування тяжкості злочинів, у вчиненні яких останній обвинувачується, вважав, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 .
Обвинувачені та їх захисники заперечували проти клопотань прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_11 підтримав позиції захисників.
Представник заявника власника майна ОСОБА_12 , адвокат ОСОБА_13 , залишив вирішення питань щодо застосування запобіжних заходів, зміну запобіжного заходу, на розсуд суду, оскільки не має процесуального інтересу.
Крім того, до суду надійшли заперечення проти ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_14 від 15.03.2021 року про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000763 від 11.12.2019 року подані захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_15 , які в судовому засіданні обвинувачений та захисник ОСОБА_10 підтримали та проти яких прокурор заперечував, вважаючи їх передчасними.
Дослідивши клопотання прокурора ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_9 , подані захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_15 заперечення, заслухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до таких висновків.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Суд звертає увагу, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.
При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.
Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Зокрема у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.
Згідно положень ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 5, 7 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, які можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
На даній стадії судового провадження судом матеріали кримінального провадження не досліджувались, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованим обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 2 ст. 364 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе, та іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам, та інтересам окремих громадян;
- ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація придбання права на майно шляхом обману, та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;
- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація підроблення офіційного документа, який видається, посвідчується підприємством, з метою використання його іншою особою, а також виготовлення підроблених бланків підприємств, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація використання завідомо підробленого документа вчинене групою осіб;
- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація використання завідомо підробленого документа організованою групою;
- ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), за кваліфікуючими ознаками: організація вчинення правочину з майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.
Під час досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.09.2020 року, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативною внесення застави у сумі 1 051 000 грн. з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яку було внесено за обвинуваченого ОСОБА_3 його родичами. Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року, 17.12.2021 року та 21.04.2022 року на нього було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.
В обґрунтування вимог стосовно зміни запобіжного заходу з тримання під вартою, з альтернативою внесення застави, на особисте зобов`язання та перерахування частини коштів із суми застави на потреби ЗСУ, сторона захисту вказала, що ризики прокурором не доведені, ОСОБА_3 впродовж всього слідства займав активну процесуальну позицію та законними шляхами доводить свою невинуватість, з`являвся за кожною вимогою слідчого чи прокурора та до суду, не спілкувався з жодними учасниками кримінального провадження, більше того, ніколи не був знайомий із потерпілими, повідомляє про зміну свого місця проживання, має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений та має на утриманні мати та малолітню дитину. Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що з моменту закінчення строку тривання попереднього запобіжного заходу стосовно нього пройшов тривалий час, за який він не спілкувався із потерпілими чи свідками по даному кримінальному провадженню. Запевнив суд, що він не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню.
Захисник обвинуваченого в поданому клопотанні вказав на те, що ОСОБА_3 працював в правоохоронних органах, має вищу юридичну освіту, тому обізнаний про права та обов`язки обвинуваченого та про кримінальну відповідальність за порушення своїх обов`язків, під час служби в органах внутрішніх справ отримував заохочення.
Крім того, сторона захисту вказала на те, що внаслідок бойових дій знищується інфраструктура України, наносяться ракетні та бомбові удари по воєнним та цивільним об`єктах, відбувається окупація частин території України, знищуються населенні пункти та гинуть люди. Оскільки діяльність Збройних Сил України спрямована на подолання збройної агресії, вони потребують негайної допомоги, в тому числі фінансової. Таким чином, сторона захисту вважає за необхідне перерахувати на підтримку ЗСУ частину внесеної застави у розмірі 350 000 гривень, а також просить змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Також, обвинувачений вказав, що застава була внесена його матір`ю та братом ОСОБА_3 , а тому не зможе бути застосована для спеціальної конфіскації.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, враховуючи кількість епізодів у яких обвинувачується ОСОБА_3 , а саме 11 епізодів особливо тяжких кримінальних правопорушень, тому вважає, що лише запобіжний захід у вигляді застави здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Так дійсно, згідно ч. 5 ст. 616 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.
Суд приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, однак вважає, що на теперішній час на даній стадії, вони не надають суду підстав застосувати стосовно ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, з визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу, а саме особисте зобов`язання, оскільки на переконання суду, саме запобіжний захід у вигляді застави наразі є найбільш дієвим та забезпечує належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та стримує останнього, у зв`язку з чим, в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу, необхідно відмовити.
Крім того, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді застави у сумі 1 051 000 гривень застосований стосовно ОСОБА_3 є найбільш ефективним запобіжним заходом, який забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого та спроможний запобігти ризикам, вказаних в клопотанні прокурора. Також, сума, яку просить перерахувати сторона захисту на потреби ЗСУ із суми внесеної застави, є значно меншою, ніж загальна сума внесеної застави за ОСОБА_3 .
Вирішуючи питання щодо можливості покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує дані щодо його особи, який є громадянином України, має вищу освіту, тимчасово не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає в м. Одеса, що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , які передбачають покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому суд вважає доведеним ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд приймає до уваги наявність ризику можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на потерпілих, свідків та обвинувачених, які судом не допитані, схиляючи їх до викривлення показань, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням того, що обвинувачений тривалий час працював в правоохоронних органах Одеського регіону, суд вважає доведеним існування заявленого прокурором ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливого прямого або опосередкованого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи свої знайомства, у тому числі через спроби будь-якого поза процесуального впливу на сторону обвинувачення, або суд.
Суд вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливе вчинення ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень доведений, оскільки останній обвинувачується у вчиненні щонайменше 11 епізодів особливо тяжких злочинів, офіційно не працює та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу.
Суд враховує, надані стороною захисту пояснення, однак вважає, що наразі вони не можуть слугувати достатніми підставами, щоб не застосовувати запобіжний захід стосовно обвинуваченого у вигляді покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є особливо тяжкі злочини, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає можливим клопотання прокурора задовольнити та покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;
- ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у використанні завідомо підроблених документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Під час досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.09.2020 року, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та в подальшому йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року та 17.12.2021 року до нього був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2022 року на нього було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.
Вирішуючи питання щодо можливості покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, раніше не судимий, зареєстрований та проживає в м. Одесі, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , які передбачають покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому суд вважає доведеним ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд приймає до уваги наявність ризику можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на потерпілих, свідків та обвинувачених, які судом не допитані, схиляючи їх до викривлення показань, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливе вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень доведений, оскільки останній обвинувачується у вчиненні щонайменше 2 епізодів особливо тяжких кримінальних правопорушень майнової спрямованості, офіційно не працює та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є особливо тяжкі злочини, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає можливим клопотання прокурора задовольнити та покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, вчинене повторно, організованою групою;
- ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у використанні завідомо підроблених документів, вчинене організованою групою.
Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року та 17.12.2021 року до нього був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2022 року на нього було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.
Вирішуючи питання щодо можливості покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, має вищу освіту, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Вапнярка, проживає за адресою: дачний будинок в межах земельних ділянок АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , які передбачають покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому суд вважає доведеним ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд приймає до уваги наявність певного ступеню ризику можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілих, свідків та обвинувачених, які судом не допитані, схиляючи їх до викривлення показань, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням того, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та є пенсіонером, суд вважає, що ризики того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурором не доведені. Будь-яких інших даних, які б доводили, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення стороною обвинувачення також не представлено.
Таким чином, враховуючи наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, доведеність прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є особливо тяжкі злочини, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які на думку суду, здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачені та їх захисники заперечували проти покладення додаткового обов`язку, який полягає у повідомленні суду про зміну контактних даних. Суд, враховуючи викладене, вважає за можливе додатково покласти на обвинувачених вказаний обов`язок.
Будь-яких доказів, які б давали можливість не застосовувати стосовно обвинувачених запобіжні заходи, сторонами захисту до суду надано не було.
Від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_15 , надійшли заперечення проти ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_14 від 15.03.2021 року про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000763 від 11.12.2019 року, які прокурор просив залишити без розгляду через відсутність прохальної частини, та які підтримали інші учасники процесу і просили врахувати при ухваленні остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.
Частина 1 статті 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Забезпечуючи обвинуваченому право на захист (ст. 20 КПК України) та з огляду на принцип змагальності (ст. 22 КПК України), сторона захисту має рівні права зі стороною обвинувачення в питанні збирання доказів, подання клопотань, а також в реалізації процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд проводить підготовку до судового розгляду та вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Частина 1 статті 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Згідно частини 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені виключно рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Разом з цим, дослідивши подані заперечення, суд дійшов висновку, що в них відсутня прохальна частина, тому суду не зрозуміло, що саме просить захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_15 , в поданих запереченнях, у зв`язку з чим залишає їх на даній стадії без розгляду.

Керуючись ст. 132, 176, 177, 178, 179, 194, 196, 201, 314, 315, 372, 376, 616 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання відмовити.
Клопотання прокурора про покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 задовольнити.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- повідомляти суду адресу місця свого постійного проживання та не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та повідомляти суд про зміну контактних даних;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- заборонити спілкування із потерпілими, свідками, іншими обвинуваченими та учасниками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосовані більш жорсткі запобіжні заходи та накладене грошове стягнення.
Строк дії ухвали про застосування запобіжних заходів становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 09.12.2022 року, який діє до 06.02.2023 року включно.
Виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси в частині виконання покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та контроль за їх поведінкою покласти на співробітників відповідного ВП ГУНП в Одеській області та прокурора.
Заперечення проти ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_14 від 15.03.2021 року про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000763 від 11.12.2019 року подані захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_15 , залишити на даній стадії без розгляду, з підстав викладених в мотивувальній частині ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1