Справа№751/4329/22
Провадження №1-кс/751/1155/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2022 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2022 року по справі №751/3896/22 з автомобіля Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Власник майна ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, який накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2022 року на автомобіль Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , передавши його для відповідального зберігання до закінчення кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання зазначає, що накладений арешт підлягає скасування, оскільки ухвала слідчого судді постановлена за клопотанням неуповноваженої особи, тобто з порушенням вимог КПК України. Вказаний автомобіль не може бути конфіскований, не використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання слідчого було не вмотивованим та не містило чітко визначених підстав необхідності арешту. Також в матеріалах справи відсутні відомості про особу, яка є відповідальною за зберігання прийнятого автомобіля, відсутні документи про його технічній стан на момент прийняття, що свідчить про порушення слідчим процедури передачі майна на зберігання. За таких обставин, враховуючи вимоги розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважає, що в подальшому потреба в обмеженні права користування автомобілем Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 відпала.

ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

У судовому засіданні слідчий заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, вказаний автомобіль є засобом вчинення злочину і відносно нього може бути застосована спецконфіскація, а тому відсутні підстави для скасування арешту.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

У слідчому управлінні ГУНП у Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000444 від 05.08.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2022 року накладено арешт на майно, яке вилучено 27.09.2022 в ході обшуку автомобіля марки Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування його власникам та іншим особам, а саме: мобільний телефон Xiaomi Redmi 5 з IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , з сім-карткою з номером « НОМЕР_4 »; дві банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 ; квитанцію про перерахунок грошових коштів; грошові кошти в сумі 1 300 грн; зовнішній накопичувач марки «Apacer 240 Gb» №АР240GAS340G; флеш накопичувач з емблемою супермена та карту пам`яті формату micro-SD об`ємом 1 Gb; грошові кошти в сумі 400 грн; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , власником яких є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зі змісту зазначеної ухвали суду, арешт зазначеного майна накладався з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом 1 частини 9 ст. 100 КПК України встановлено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доводи власника майна, викладені в клопотанні, стосовно того, що відпали підстави для існування арешту, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. У свою чергу, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває і автомобіль Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, а тому відносно нього може бути вирішене питання про спеціальну конфіскацію.

Отже, слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту.

Керуючись ст. 98, 132, 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий cуддя ОСОБА_1