"13" березня 2023 р. Справа № 363/3536/22
УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000317 від 03.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Так, 13.03.2023 року під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити ОСОБА_4 на два місяці строк дії обраного раніше запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту. При цьому посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість вчинених злочинів, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з відповідними обов`язками здатен, на думку прокурора, забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію зазначених ризиків.

ОСОБА_4 проти клопотання прокурора не заперечував.

Судом встановлено, що 25.10.2022 року слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 49 діб, до 12.12.2022 року з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України. Ухвалами Вишгородського районного суду Київської області від 29.11.2022 року та від 25.01.2023 року строк дії, обраного раніше обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, продовжено строком на два місяці, тобто по 25.03.2023 року включно.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою зокрема продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, відповідно до ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є проступком та нетяжким злочином.

Статтею 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу. Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд вважає, що на момент розгляду питання щодо продовження строку дії обраного раніше запобіжного заходу існує обґрунтована підозра та ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На підтвердження зазначених ризиків свідчить вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; репутація та майновий стан, те, що ОСОБА_4 офіційно не працює, зареєстрований та фактично мешкає за різними адресами, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. п. 1, 5 КПК України та доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Таким чином, заслухавши думку прокурора про необхідність продовження ОСОБА_4 на два місяці строку дії обраного запобіжного заходу, думку обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 369 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії, обраного раніше запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, строком на два місяці, тобто по 12.05.2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися зі свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23 години вечора до 07 години ранку, без дозволу прокурора, суду; прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Термін дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 12.05.2023 року включно. Ухвала про продовження строку тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, на якого покласти контроль за поведінкою ОСОБА_4 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло обвинуваченого, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На дану ухвалу в частині продовження строку домашнього арешту у п`ятиденний строк може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Головуюча суддя ОСОБА_1