У Х В А Л А
Іменем України

11 листопада 2022 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Деснянської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

08 листопада 2022 року ОСОБА_3 (надалі заявник) звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність службової особи Деснянської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 31.10.2022.

В обґрунтування скарги, заявник вказує, що суддями Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за кримінальним провадженням № 0000390, 23.06.2022 року була постановлена неправосудна ухвала про відмову у задоволенні відводу прокурора Сумської місцевої прокуратури, тому в діях суддів, на його думку, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст..364 ч.2, 366 ч.1 КК України. Однак, за його заявою від 31.10.2022 року відомості про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР, внесені не були, що свідчить про бездіяльність з боку Деснянської окружної прокуратури м. Києва та невиконання положень ст.214 КПК України.

Заявник ОСОБА_3 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні скарги наполягав.

Представник Деснянської окружної прокуратури м. Києва не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Деснянської окружної прокуратури м. Києва із заявою про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення суддями Зарічного районного суду м. Суми: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відомості за яким в порядку ст.214 КПК України просив внести до ЄРДР.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Подання лише заяви не може бути безмовною підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР). Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Тобто, не підлягає внесенню до ЄРДР та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину.

З рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 року за справою № 1-17/2001 вбачається, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по ним судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

Означені положення кореспондуються з правовою позицією, викладеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, де вказується, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ «Брумареску проти Румунії».

Здебільшого, особи, що подають скаргу на бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про можливі вчинення злочинів суддею, у своїй заяві виказують фактичну незгоду з прийнятим процесуальним рішенням судді.

Окрім того, статтею 375 КК України не визначено критерії неправосудності судового рішення.

Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, прямо суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України «Про статус суддів та судоустрій» та не відповідає практиці ЄСПЛ.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 від 31.10.2022 року за своїм змістом не містить відомостей, що вказують на вчинення суддями Зарічного районного суду м. Суми кримінального правопорушення, оскільки у вказаній заяві відсутні об`єктивні данні, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення, а крім того, суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним у своїй діяльності і у разі незгоди сторони з судовим рішенням, процесуальними діями судді чи слідчого судді під час розгляду справи по суті, вони підлягають оскарженню в порядку апеляційного, касаційного перегляду.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, тому відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Деснянської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 31.10.2022 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1