Номер провадження: 11-сс/813/335/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2022 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2022 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на речі і документи, згідно з переліком наведеним у клопотанні:

-ТТН з контрагентом ТОВ «Ексон ЮК» по договору переробки № 0305123 від 01.08.2022 у кількості 150 шт.;

-копія паспорту ОСОБА_9 та копія ідентифікаційного коду та чорнові записи на 9 арк.;

-копія договорів купівлі - продажу № 158 та № 163 на 5 арк.;

-копія паспорту ОСОБА_10 на 1 арк.;

-ТТН з контрагентом ТОВ «Прогрес» серії 12ААЗ з № 905537 по №905550 на 56 арк.;

-ТТН серії 12АА3 з № 994892 по 994900 на 36 арк.;

-ТТН з контрагентом ФГ «Гранат» на 44 арк.;

-ТТН з контрагентом ПП «Яна» на 39 арк.;

-ТТН серії 12ААД з № 643569 по № 643575 з відтисками печатки «Аграрний інститут» на 28 арк.;

-ТТН з контрагентом ТОВ «Ексім Агро» на 28 арк.; ТТН з контрагентом ТОВ «Агрос-Юг» на 9 арк.;

-копії установчих документів ТОВ «Гранд Тера» на 23 арк.;

-копії установчих документів ТОВ «Олсідз Груп Україна» на 32 арк.;

-довіреність № 06/14-д на 1 арк.;

-довіреність № 60/09-д на 1 арк.;

-довіреність № 06/2-д на 1 арк.;

-довіреність № 01/01-д на 1 арк. в 2 екз.;

-чорнові записи на 62 арк.; довіреність № 01/01/02-Д на 1 арк.;

-блокнот білого кольору з надписом «Allseeds» з чорновими записами на 40 арк.;

-10 арк. формату A4 з відтисками печатки ТОВ «Олсідз Груп Україна»;

-10 арк. формату A4 з відтисками печатки ФОП ОСОБА_8 ;

-клаптики паперу (розірвані документи та чорнові записи)

-грошові кошти, які запаковані у аркуш білого кольору скріплений зеленою резинкою з надписом «8977 Дима Д», а саме:

?3 купюри номіналом 500 гривень;

?89 купюр номіналом 100 доларів США (загальна сума 8 900 доларів США);

-грошові кошти, які запаковані у аркуш білого кольору скріплений зеленою резинкою з надписом «Решбач», а саме:

?1 купюра номіналом 1000 гривень;

?1 купюра номіналом 200 гривень;

?78 купюр номіналом 100 доларів США (загальна сума 7 800 доларів США);

-ноутбук марки «Dell» P164F/P104F001 з зарядним пристроєм.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 про накладення арешту на майно відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначив, що як слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора, так і органом досудового розслідування, допущено ряд порушень кримінального процесуального законодавства.

Зокрема вказує, що органом досудового розслідування не надано обґрунтування необхідності арешту вилученого майна, не вказано їх доказове значення та їх відношення до кримінального провадження взагалі.

Крім того, вилучені грошові кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження та є особистими грошовими коштами ОСОБА_8 .

Також вказує, що кримінальне провадження здійснюється щодо ухилення ПП «Чорногірське» від сплати податків. Натомість ОСОБА_8 є співробітником ТОВ «Олсідз Груп Україна». При цьому, ані слідчим, ані прокурором не вказано жодного факту відношення ОСОБА_8 до вказаного кримінального правопорушення

Крім того, посилаючись на узагальнення судової практики ВССУ від 07 лютого 2014 року, звертає увагу на те, що арешт майна може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Разом із цим в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

Також апелянт вказує на порушення, що допущені під час проведення обшуку, оскільки під час проведення вказаної слідчої дії не було вжито належних заходів для забезпечення присутності під час обшуку власника будинку ОСОБА_12 . Крім того обшук здійснювався особами, чиї повноваження щодо проведення обшуку не були підтверджені жодними документами. Відеофіксація обшуку не була безперервною, а протокол обшуку оформлено з порушеннями.

Крім того апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2022 року, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 та його представник не були присутні під час розгляду клопотання прокурора.

29 листопада 2022 року ОСОБА_8 скориставшись послугами кур`єрської служби ФОП ОСОБА_13 направив до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу. Поруч із цим, 30 січня 2023 року від ФОП ОСОБА_13 отримав лис про те, що відповідне кур`єрське відправлення втрачене.

Вважає вказану обставину поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_8 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Щодо дотримання строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.2, 3 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається із матеріалів провадження 25 листопада 2022 року слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси здійснено розгляд клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 про арешт майна в кримінальному провадженні №000092 від 26 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України. Розгляд вказаного клопотання здійснено за відсутності ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_7 у зв`язку із наявністю клопотання адвоката ОСОБА_7 (а.п.101).

Враховуючи викладене, з огляду на положення ст.395 КПК України, строк апеляційного оскарження ухвали Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2022 року для адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обчислюється з 26 листопада 2022 року та закінчився 30 листопада 2022 року.

В той же час, як вбачається зі змісту клопотання ОСОБА_8 , а також долучених до нього документів, 29 листопада 2022 року ОСОБА_8 на адресу Одеського апеляційного суду кур`єрським відправленням надіслано апеляційну скаргу у вказаній справі (а.п.139). Однак відповідно до листа ФОП ОСОБА_13 , від 30 січня 2023 року, вказане кур`єрське відправлення не доставлено через його втрату (а.п.140).

30 січня 2023 року ОСОБА_8 на адресу Одеського апеляційного суду надіслано нову апеляційну скаргу (а.п.141)

З огляду на зазначене, враховуючи, що вперше з апеляційною скаргою ОСОБА_8 звернувся 29 листопада 2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, однак відповідне кур`єрське відправлення було втрачено, про що ОСОБА_8 дізнався 30 січня 2023 року та цього ж дня подав нову апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені обставини є поважними причинами пропуску ОСОБА_8 строку на апеляційне оскарження, оскільки не залежали від його волі.

Таким чином клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25 листопада 2022 року підлягає задоволенню, а відповідний строк поновленню.

Щодо законності ухвали слідчого судді.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді про арешт майна, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів провадження СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000092 від 26 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

17 листопада 2022 року прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м.Одеси із клопотанням про арешт майна в якому просив накласти арешт на майно, що було вилучене 19 жовтня 2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_8 .

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, що наведені в ст.98 КПК України, а тому з метою його схоронності, забезпечення збереження речових доказів, недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження вищевказаного майна, яке зберегло на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідно накласти на них арешт.

Задовольняючи зазначене клопотання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, що зазначене в клопотанні, оскільки вилучене майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, визнане речовим доказом в кримінальному провадженні, а також наявна необхідність у збереженні вказаного майна, як речового доказу.

Перевіривши зазначені висновки слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги в частині існування правових підстав для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, суд апеляційної інстанції погоджується із таким рішенням місцевого суду, оскільки матеріалами, що долучені до клопотання, підтверджено існування підстав для накладення арешту на вилучене майно.

Зокрема, як вбачається зі змісту клопотання слідчого, а також долучених до нього документів, вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється кримінальне провадження за ч.3 ст.212 КК України з приводу того, що службові особи ПП «Чорногірське», діючи умисно, у період січень-листопад 2019 року шляхом реалізації сільськогосподарської продукції за готівкові кошти без відображення у бухгалтерському обліку і податковій звітності, ухилились від сплати податку на додану вартість на загальну суму 7 727 182,00 грн, що є коштами в особливо великих розмірах.

В ході досудового розслідування встановлено, що за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 можуть знаходитися оригінали первинних бухгалтерських документів підприємств задіяних у злочинній діяльності.

19 жовтня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2022 року було проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_8 в ході якого виявлено та вилучено речі та документи згідно з переліком, що наведений в протоколі обшуку (а.п.72,76).

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_14 від 19 жовтня 2022 року вказані речі та документи визнані речовими доказами в кримінальному провадженні (а.п.95).

З огляду на вказані обставини кримінального провадження, враховуючи, що згідно з відомостями, що наявні в матеріалах провадження, вилучені документи та майно можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема щодо встановлення причетності інших підприємств та осіб до злочинної діяльності, на переконання суду апеляційної інстанції зазначене майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовували втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, оскільки існують ризики того, що відповідні речі та документи можуть бути змінені або знищені.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно.

Посилання апелянта на те, що стороною обвинувачення в клопотанні здійснено лише формальне посилання на визнання майна речовим доказом, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки органом досудового розслідування у постанові дві 19 жовтня 2022 року наведено обґрунтування необхідності визнання вилученого майна речовими доказами. Крім того, відомості, що містяться у матеріалах провадження, які долучені до клопотання, вцілому вказують на те, що вилучені речі та документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, щодо причетності підприємств до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Що стосується посилання апеляційної скарги ОСОБА_8 на те, що кримінальне провадження здійснюється щодо ухилення ПП «Чорногірське» від сплати податків, натомість він є співробітником ТОВ «Олсідз Груп Україна», при цьому органом досудового розслідування не наведено фактів відношення ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, то суд апеляційної інстанції вважає їх непереконливими, оскільки матеріали провадження свідчать, що до обставин, які встановлюються в даному кримінальному провадженні можуть мати відношення вказані юридичні та фізичні особи (а.п.63-71).

Посилання апелянта на узагальнення судової практики ВССУ від 07 лютого 2014 року, а також те, що арешт майна може бути накладено лише на майно особи, яка має процесуальний статус в кримінальному провадженні на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки узагальнення судової практики має лише інформативний характер. Натомість положеннями ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином наявність у особи певного правового статусу в кримінальному провадженні, зокрема повідомлення про підозру, щодо вчинення кримінального правопорушення не має правового значення при накладенні арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції вважає непереконливими.

Посилання апелянта на ряд порушень, що мали місце під час обшуку, а також невідповідність протоколу обшуку вимогам процесуального законодавства суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вказаний процесуальний документ відповідає вимогам, що наведені в ст.104, 234 КПК України. Згідно з матеріалами провадження обшук проведено в присутності ОСОБА_8 за участю захисників, які навели ряд зауважень з приводу проведення обшуку. Вказаний обшук проведено слідчим та в протоколі зазначено перелік осіб, які приймали участь у зазначеній процесуальній дії. Будь-яких відомостей, які б вказували на відсутність правових підстав, для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна зазначений документ не містить.

Що стосується твердження апелянта про відсутності безперервності відео фіксації обшуку, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити відповідну обставину, оскільки відеозапис процесу обшуку до клопотання прокурора не долучено. Крім того вказана обставина не впливає на висновки слідчого судді про наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

Враховуючи вищевикладене, апелянтом не наведено переконливих доводів щодо незаконності ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2022 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000092.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів також не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з урахуванням викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись статями ч.2 ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_8 задовольнити.

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2022 року.

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_8 , а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2022 року, якою накладено арешт в кримінальному провадженні №0000092 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3