КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/922/2022
Категорія - ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2021 року у кримінальному провадженні №0004260 стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Узин Білоцерківського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2021 року ОСОБА_10 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 115 КК України - на строк 12 років, за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - на строк 15 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_10 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Судом також вирішені питання про залік попереднього ув`язнення, щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат, скасовано арешт майна.

Суд визнав доведеним, що 13 серпня 2017 року приблизно о 00 год ОСОБА_10 , перебуваючи в кафе « Алі-Паша », що за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Незалежності (колишня вул. Жовтнева), 1-А, під час відпочинку та вживання алкогольних напоїв познайомився з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які також перебували у вказаному кафе та вживали алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт. ОСОБА_13 в свою чергу втрутився в даний конфлікт та вдарив кулаком правої руки ОСОБА_10 в обличчя.

Поведінка ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обурила ОСОБА_10 , оскільки він не міг самостійно їм двом протистояти, внаслідок чого у ОСОБА_10 виник прямий злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_13

13 серпня 2017 року приблизно о 01 год 30 хв ОСОБА_10 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне позбавлення життя ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поїхав за місцем своєї реєстрації, де проживає його матір, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та взяв ніж з написом «Tramontina», який виготовлений заводським способом по типу кухонних ножів, які відносяться до ножів господарсько-побутового призначення.

Після чого, 13 серпня 2017 року приблизно о 02 год ОСОБА_10 з вищевказаним ножем повернувся до кафе « Алі-Паша », що за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Незалежності, 1-А , та, маючи прямий умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши в руки ніж з написом «Tramontina», умисно наніс декілька ударів цим ножем ОСОБА_13 в ділянку грудної клітини з лівого боку, прагнучи настання смерті останнього.

В цей час ОСОБА_12 знаходився поряд з ОСОБА_13 і ОСОБА_10 та почав тікати в напрямку зупинки громадського транспорту, що знаходиться на площі Героїв Космосу в м. Узин Білоцерківському районі Київської області. ОСОБА_10 відразу почав наздоганяти ОСОБА_12 , та в подальшому наздогнавши, наніс останньому декілька ударів вищевказаним ножем, чим заподіяв тілесні ушкодження: у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням сигмоподібної кишки та брижі сигмоподібної кишки з крововтратою, яке має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію - як небезпечне для життя і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; непроникаючу рану шиї з ліва, яке має ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткостроковий розлад здоров`я; садно лівої кисті, яке має ознаки легкого тілесного ушкодження.

Від отриманого тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням сигмоподібної кишки та брижі сигмоподібної кишки з крововтратою, ОСОБА_12 помер на місці події, поряд з зупинкою громадського транспорту на площі Героїв Космосу в м. Узин Білоцерківському районі Київської області.

Крім цього, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя двох осіб, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 13 серпня 2017 року приблизно о 02 год 30 хв, повернувшись до кафе «Алі-Паша», що за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Незалежності, 1-А, підбіг до ОСОБА_13 , який знаходився неподалік від вказаного кафе, та тримаючи в руках ніж з написом «Tramontina», умисно почав наносити удари цим ножем по різним частинам тіла ОСОБА_13 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, у вигляді: непроникаючих колото-різаних ран грудної клітини, передньої черевної стінки, а також лівого плеча (в кількості 8-ми ран), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6-ти, але менше 21-го дня.

Тим самим, ОСОБА_10 виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, направленого на заподіяння смерті двох осіб ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_13 відібрав ніж у ОСОБА_10 та викинув його на узбіччя та у зв`язку із своєчасним наданням ОСОБА_13 медичної допомоги.

В апеляційній скарзі сторони захисту (захисника ОСОБА_11 зі змінами обвинуваченого) міститься вимога про скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_10 та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

За доводами апеляційної скарги, суду не надано достатніх даних, що саме ОСОБА_10 спричинив ті тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_12 , та жодних доказів, які б указували на мотив ОСОБА_10 на позбавлення життя потерпілого. Як орган досудового розслідування, так і суд першої інстанції, допустили неповноту з`ясування фактичних обставин провадження, оскільки слідство не відпрацювало іншу версію смерті ОСОБА_12 , хоча низка доказів вказують, що невстановлені особи, які перебували в кафе або біля нього, могли здійснити бійку з потерпілим та вбити його. При цьому висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 не відповідають фактичним обставинам провадження.

Сторона захисту звертає увагу на таке:

ніхто із свідків не бачив та не повідомив в суді, що ті поранення, які були виявлені у ОСОБА_12 , а це проникаюче поранення на животі та непроникаюча рана шиї зліва, заподіяв саме ОСОБА_10 ;

допитані в суді свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не вказали про існування жодних конфліктів та бійок між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ;

показання потерпілого ОСОБА_13 є непослідовними, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому суд взагалі не повинен брати до уваги його показання;

свідок ОСОБА_17 в суді показав, що в ніч з 12 на 13 серпня 2017 року не бачив обличчя ОСОБА_10 та не бачив ножа у будь-кого, що доводить недопустимість даних проведеного з ним впізнання;

судом не були усунуті протиріччя в показаннях свідка ОСОБА_15 , а також її показанням надана невірна оцінка. ОСОБА_15 не повідомляла в судовому засіданні, що саме обвинувачений і потерпілий побігли в темряву та в руках у ОСОБА_10 був ніж, вона не чула будь-яких звуків шуму або боротьби, водночас за її показаннями до повернення ОСОБА_10 пройшло дуже мало часу, хоча від того місця до місця знаходження трупа приблизно 5 хв пішки. При цьому слідчий експеримент зі свідком проведено вдень, що не відповідає обстановці подій, які відбувалися вночі;

до показань свідка ОСОБА_18 треба відноситися критично, оскільки в суді він повідомив, що бачив в кафе лише конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , а під час слідчого експерименту 02 жовтня 2017 року показав, що ОСОБА_10 начебто бив і ОСОБА_13 , і ОСОБА_12 . Разом із цим, враховуючи, що під час досудового слідства не було встановлено місце знаходження свідка протягом ночі з 12 на 13 серпня 2017 року, він може бути причетний до вбивства ОСОБА_12 ;

з протоколу огляду місця події від 13 серпня 2017 року вбачається, що ніж був вилучений приблизно о 10 год, тобто з моменту конфлікту ОСОБА_10 з ОСОБА_13 та можливо, але не доведено, з ОСОБА_12 даним ножом могли скористатися інші особи. Водночас відсутність слідів папілярних ліній на вилученому ножі свідчить про те, що це взагалі не той ніж, який був у ОСОБА_10 ;

відсутність генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами обвинуваченого на зрізах з нігтьових пластин з рук ОСОБА_12 виключає як боротьбу між обвинуваченим та потерпілим, так і нанесення ОСОБА_10 потерпілому ножових поранень;

виходячи з даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , смерть потерпілого могла наступити як о 01 год, так і о 03 год, тобто задовго після можливого конфлікту з ОСОБА_10 , що не виключає участі у вбивстві ОСОБА_12 іншої особи, при цьому з моменту, коли ОСОБА_10 появився біля кафе з ножем до ранку ОСОБА_12 ніхто не бачив;

зі стіни біля вбиральні кафе виявили генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі, а на кросівках обвинуваченого за висновком експерта №10-1/1165 від 31 жовтня 2017 року, сліди крові належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі, не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_12 ;

з долученої до протоколу огляду місця події схеми слідує, що бійка начебто між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 відбулася майже поруч з кафе «Алі-Паша», а труп ОСОБА_12 був виявлений задалеко від цього місця, що доводить те, що ОСОБА_12 рухався від місця бійки до місця, де був виявлений труп, отже саме проникаюче поранення він міг отримати від іншою особою;

дані судово-медичного криміналістичного дослідження двох клаптів шкіри з трупа ОСОБА_12 свідчать про те, що ці пошкодження могли бути заподіяні двома різними ножами;

суд визнав недопустимим доказом протокол впізнання ОСОБА_10 свідком ОСОБА_19 , але залишив поза увагою показання свідка про те, що 13 серпня 2017 року з 05 до 06 год, працюючи в службі таксі, ОСОБА_10 він не підвозив, але підвозив від кафе «Алі-Паша» до вул. Котляревського в м. Узін незнайомого йому чоловіка з ознаками тілесних ушкоджень на голові та потилиці, який був у брудному одязі. Це міг бути свідок ОСОБА_18 або інша особа, у якої раптово міг виникнути умисел щодо нанесення ушкоджень ОСОБА_12 на ґрунті неприязнених стосунків і така особа перебувала в стані алкогольного сп`яніння;

до цього злочину може бути причетний і ОСОБА_13 з огляду на небажання потерпілого брати участь у судових засіданнях, а також з урахуванням висновків експерта, згідно з якими на клинці предмета схожого на ніж виявлені генетичні ознаки клітин з ядрами, які є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_13 . Оскільки на ножі є кров ОСОБА_13 , не виключається можливість нанесення ударів саме ОСОБА_13 після конфлікту з ОСОБА_12 , але така версія слідством не перевірялась. При цьому слідчий не надав на дослідження одяг і взуття ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , хоча такі предмети одягу могли містити сліди злочину;

даними роздруківки телефонних з`єднань абонентських номерів, якими користувалися ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не доводиться, що вони перебували поруч, але вбачається, що починаючи з 02 год 22 хв до 05 год 50 хв 13 серпня 2017 року абонент ОСОБА_12 приймав вхідні та здійснював вихідні дзвінки з невстановленим абонентом, який і є підозрюваним у вбивстві ОСОБА_12 ;

на одязі ОСОБА_10 виявлені виключно його генетичні ознаки слідів крові, а на брюках ОСОБА_12 - лише останнього, що виключає факт нанесення ОСОБА_10 ударів ножем потерпілому;

не дивлячись на відсутність в матеріалах справи висновку експерта про встановлення часу смерті ОСОБА_12 , суд у вироку зазначив, що його смерть настала протягом 4 годин до початку огляду трупа;

З урахуванням таких доводів, за позицією сторони захисту, жодний доказ не вказує суду на те, що в ніч з 12 на 13 серпня 2017 року ОСОБА_10 перебував разом з потерпілим, що між ними була боротьба, що ОСОБА_10 перебував біля ОСОБА_12 із ножем, як і не вказують, що ОСОБА_10 наносив ножем удари потерпілому.

Щодо замаху на вбивство ОСОБА_13 , то сторона захисту вважає, що суд не надав оцінки тому факту, що саме потерпілий спровокував конфлікт, який потягнув за собою такі наслідки, і саме він наніс першим удар ОСОБА_10 ще під час першої сутички. В суді було встановлено, що ОСОБА_13 перебував у стані алкогольного сп`яніння, принижував честь та гідність ОСОБА_10 в присутності дівчини останнього. Така поведінка ОСОБА_13 спонукала ОСОБА_10 до того, що він пішов додому та взяв ніж. Але за показаннями обвинуваченого, він хотів таким чином змусити ОСОБА_13 вибачитися та умислу на вбивство не мав.

Поведінка обвинуваченого до, під час та безпосередньо після вчинення злочину, як стверджує захист, свідчить про відсутність у нього умислу на вбивство потерпілого та доводить, що він діяв з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю потерпілого, так і настання смерті потерпілого, отже він повинен нести відповідальність лише за фактично заподіяні наслідки. Такий висновок випливає із показань самого ОСОБА_10 ; даних висновку судово-медичної експертизи про те, що на тілі ОСОБА_13 було виявлено декілька ножових поранень, жодне з яких не є проникаючим; після події ОСОБА_10 та ОСОБА_13 зустрілися у лікарні, де ОСОБА_10 мав можливість довести злочин, який йому інкримінується, до кінця, проте не зробив цього.

Отже, на думку захисту, суд в цій частині обвинувачення мав змінити правову кваліфікацію з ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання за цим законом, чого безпідставно не зробив. Крім того, призначивши покарання за замах на вбивство у виді позбавлення волі на строк 15 років, суд не виконав вимог ч. 3 ст. 68 КК України.

Сторона захисту також вважає, що низка письмових доказів у провадженні взагалі є недопустимими. В цьому контексті ставить під сумнів результати усіх проведених експертиз у Київському науково-дослідного експертно-криміналістичному центрі МВС, який відноситься до системи МВС, оскільки і експертна установа, і експерти є залежними від системи МВС, в яку входять.

З посиланням на встановлення під час судового розгляду тієї обставини, що свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 бачили ОСОБА_10 під час проведення з ним слідчих дій, а впізнання зі свідками проводилося вже після цього, захист вважає недопустимими дані протоколів впізнання за фотознімками за участі цих свідків. При цьому звертає увагу на те, що в протоколах впізнання не вказано за якими саме прикметами або сукупністю ознак кожний свідок впізнав ОСОБА_10 , такі слідчі дії були проведені без участі захисника та застосування засобів фіксації.

Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять постанови слідчого про призначення експертизи щодо встановлення причин смерті, як і не містять відповідного висновку експерта, яким була би встановлена причина смерті ОСОБА_12 , а лікарське свідоцтво про смерть від 14 серпня 2017 року та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яких до того ж немає у справі, не є висновком експерта, тому є неналежними доказами.

Зазначаючи про те, що у висновках експертів №179-мк від 20 жовтня 2017 року та №180-мк від 20 жовтня 2017 року є посилання на інші висновки експерта та лікарське свідоцтво про смерть, які відсутні в матеріалах справи, а також в цих висновках в порушення вимог пунктів 5, 6 ч.1 ст. 102 КПК України відсутні відомості про методики, застосовані у дослідженні, сторона захисту вважає недопустимими указані експертні висновки.

З посиланням на те, що ОСОБА_10 ознайомили з постановою про призначення судово-медичної експертизи після закінчення досудового розслідування, сторона захисту вважає, що висновок експерта, як отриманий внаслідок істотного порушення прав обвинуваченого, є недопустимим доказом. При цьому порушення прав обвинуваченого полягало в тому, що він був позбавлений можливості знати про початок проведення експертизи, яку методику застосовував експерт, які дії буде вчиняти та вчинив під час дослідження. В присутності ОСОБА_10 експерта (експертів) не попереджали про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Сторона захисту також посилається на те, що протокол огляду місця події від 13 серпня 2017 року, який розпочатий о 08 год 50 хв та закінчений о 10 год 10 хвилин, постанова про визнання вилучених цим протоколом предметів речовими доказами та всі експертизи, проведені по цим предметам, є недопустимими доказами у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані щодо включення на той час у групу слідчих з розслідування вбивства ОСОБА_12 слідчої ОСОБА_20 . Крім того, звертає увагу на те, що в матеріалах провадження відсутня постанова слідчого про об`єднання двох проваджень, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Звертає увагу сторона захисту і на те, що змінений обвинувальний акт від 11 квітня 2020 року подано до суду з порушенням вимог ст. 338 КПК України, оскільки єдина його відмінність від первинного - вказівка на час вчинення кримінального правопорушення ( приблизно о 02 год 30 хв), що не встановлено жодною слідчою дією.

Таким чином, ообґрунтовуючи апеляційне прохання, сторона захисту стверджує, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які з огляду на вимоги ст. 412 КПК України є підставами для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді. Такі порушення, на думку захисту, полягають у тому, що розгляд справи був неповним, з неправильним сприйняттям фактичних обставин та одночасно за двома обвинувальними актами. Судом були внесені до вироку показання потерпілих та свідків, які не узгоджуються з наданими в судовому засіданні, взято до уваги недопустимі докази та враховані відсутні у справі висновки експертів, вихідні дані в яких не відкривалися стороні захисту. Судом безпідставно залишено без уваги факт наявності у досліджених доказах слідів злочину, залишених невстановленими особами, які перебували на місці події, та постановлено вирок взагалі без висновку експерта та/або іншого офіційного документа про причини та час смерті ОСОБА_12 з покладенням на ОСОБА_10 відповідальності за вчинення вбивства без прямих доказів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати вирок суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, заперечення прокурора на апеляційне прохання, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у провадженні та, на переконання колегії суддів, з`ясував усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За фактичних обставин кримінального провадження, установлених судом першої інстанції, висновок про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні умисного вбивства та у закінченому замаху на умисне вбивство двох осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, на переконання колегії суддів, є правильним, оскільки підтверджується сукупністю зібраних доказів, перевірених у судовому засіданні в установленому кримінальним процесуальним законом порядку та належно оцінених у судовому рішенні судом у їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, не визнав та показав, що 12 серпня 2017 року приблизно о 22 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приїхав до кафе «Алі Паша», що в м. Узин, де завчасно домовився зустрітися зі своєю подругою ОСОБА_15 , яка вже чекала на нього. В кафе він познайомився, як потім стало відомо, зі ОСОБА_18 , який запросив його до свого столу, де він ( ОСОБА_10 ) також вживав спиртні напої, але з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не спілкувався. Після вживання спиртних напоїв в компанії ОСОБА_18 на літньому майданчику кафе до нього підійшов ОСОБА_13 та наніс один удар кулаком руки у ніс, а інший у тулуб, тому між ними виник конфлікт, але його причину він не пам`ятає. З ОСОБА_12 він взагалі не спілкувався та конфлікту між ними, наскільки він пам`ятає, не було. Після ударів ОСОБА_13 він втратив рівновагу та впав на підлогу, а друзі ОСОБА_13 підбігли до нього ( ОСОБА_10 ) та почали наносити йому удари ногами по тулубу, але він вирвався, піднявся та вибіг з літнього майданчику кафе на вулицю, де біля річки став чекати, коли за ним приїде таксі, яке викликали його рідні. Коли він сідав в автомобіль таксі, ОСОБА_13 став його ображати, назвавши боягузом та втікачем, підійшов до таксі та почав витягувати за руку, але йому з ОСОБА_15 вдалось поїхати з кафе до батьків, де в кухні він взяв ніж марки «Tramontina», вийшов з будинку та попрямував у кафе. За ним пішла і ОСОБА_15 . По дорозі він зупинив таксі та поїхав до кафе, а ОСОБА_15 наказав повертатися додому, але вона відмовилась. Коли приїхав до кафе « Алі Паша », попросив водія повернутися та забрати ОСОБА_15 . Через кілька хвилин приїхала ОСОБА_15 , після чого він пішов у приміщення кафе, тримаючи в руці ніж, з метою налякати своїх кривдників. Зайшов на літній майданчик кафе та покликав ОСОБА_13 . Останній підійшов та намагався вдарити його кулаком руки, але у відповідь він ( ОСОБА_10 ) наніс один удар ножем, після чого витягнув ніж з грудей ОСОБА_13 . На літньому майданчику кафе він бачив ОСОБА_12 , але конфлікту з останнім не було. Що відбувалося далі не пам`ятає, але пригадує, що коли разом з ОСОБА_13 вони лежали на дорозі за 100 метрів від кафе і ОСОБА_13 лежав на ньому він ( ОСОБА_10 ) наніс ОСОБА_13 удари ножем у ліве плече та спину, після чого ОСОБА_13 вихватив з його рук ніж, піднявся з нього, а він ( ОСОБА_10 ) попрямував в бік парку до лікарні, де спілкувався з іншими людьми, у яких просив цигарку та розповідав ним про події, які відбулися з ним в кафе «Алі Паша». В лікарні він зустрівся з ОСОБА_13 , якому надавали первинну медичну допомогу. У нього ( ОСОБА_10 ) також були тілесні ушкодження на обличчі, зламаний ніс, синці під очима, на тулубі та руках.

ОСОБА_10 наполягав, що не пам`ятає, як попрямував за ОСОБА_12 та наносив останньому удари ножем, пояснюючи, що з ОСОБА_12 у нього взагалі не було ніяких конфліктів. Заперечував, що хотів вбити ОСОБА_13 та пояснював, що останній принижував його у присутності ОСОБА_15 , що його дуже образило, тому він поїхав додому, взяв ніж та повернувся до кафе, щоб продемонструвати свою перевагу перед ОСОБА_13 та його компанією, а наносив йому удари ножем виключно з метою поновлення своєї честі та гідності перед подругою ОСОБА_15 , в присутності якої ОСОБА_13 його ображав та спричинив тілесні ушкодження.

За даними протоколу від 02 жовтня 2017 року з додатками проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_10 , останній розповів та показав місце, де в ніч з 12 на 13 серпня 2017 року біля кафе «Алі Паша» по вул. Незалежності, 1-А в м. Узин відбулась сутичка між ним та ОСОБА_12 , а також вказав на місце, де наносив удари ножем ОСОБА_13 , відтворивши на місці механізм їх нанесення. Щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , то пояснив, що їх не пам`ятає (т. 3 а.с. 196 - 203).

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд першої інстанції вважав доведеною винуватість ОСОБА_10 у висунутому йому обвинуваченні.

Зокрема, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки, проаналізувавши:

показання потерпілого ОСОБА_13 про те, що 12 серпня 2017 року разом з ОСОБА_12 вони приїхали в кафе «Алі-Паша», де приблизно з 20 до 24 год святкували день народження знайомого ОСОБА_14 . В цей час він бачив в кафе ОСОБА_10 , який відпочивав за сусіднім столиком разом із дівчиною. Між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ввечері був конфлікт, під час якого ОСОБА_10 наніс ОСОБА_12 один удар в обличчя, а він ( ОСОБА_13 ) намагався все залагодити, ставши між ними. ОСОБА_10 замахнувся і на нього, щоб нанести удар, але він уникнув цього та наніс у відповідь ОСОБА_10 прямий удар кулаком руки в обличчя. Далі до них підійшов ОСОБА_14 та відштовхнув його (потерпілого) від ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_10 разом із дівчиною поїхав із кафе, а вони залишились святкувати день народження ОСОБА_14 до зачинення кафе. Коли разом з ОСОБА_12 та директором кафе вони вийшли з приміщення, він ( ОСОБА_13 ), повернувшись до майданчику біля кафе, побачив ОСОБА_10 з ножем в руках. ОСОБА_10 підбіг до нього та наніс один удар ножем в область серця. Оскільки він намагався уникнути удару та увернувся, ніж глибоко не зайшов і залишився в руках ОСОБА_10 . Він (потерпілий) відійшов від ОСОБА_10 та почав кричати, щоб попередити ОСОБА_12 про те, що у ОСОБА_10 ніж та щоб він тікав. Від отриманого тілесного ушкодження він присів на ноги, а ОСОБА_10 побіг до ОСОБА_12 . Що далі відбувалося, він не бачив. Через деякий час ОСОБА_10 повернувся до входу в кафе, а він ( ОСОБА_13 ) почав тікати він нього та відбіг від центрального входу кафе на відстань приблизно 100 метрів. Але ОСОБА_10 наздогнав його та став наносити удари ножем. Він відбивався від ОСОБА_10 , останній впав на асфальт та вони почали боротися. Під час боротьби ОСОБА_10 продовжував наносити йому удари ножем по тілу, які приходились у ліву частину тулубу, спереду та зі спіни. Під час боротьби він ( ОСОБА_13 ) зміг вибити ніж з рук ОСОБА_10 , але останній встиг нанести йому 8 ударів ножем по тілу, з яких 4 удари прийшлись спереду та 4 удари - зі спини, удари були нанесені в область серця, ліве плече, ліву руку, з правого боку живота, через ліве плече він наніс 4 удару ножем у спину. Коли він вибив ніж з рук ОСОБА_10 , останній порізав пальці на руці. Далі до них під`їхав автомобіль ОСОБА_14 , тому ОСОБА_10 злякався та, піднявшись з нього, побіг у невідомому напрямку. Його (потерпілого) відвезли до лікарні для надання медичної допомоги. Вранці йому стало відомо, що ОСОБА_12 помер від нанесення ударів ножем;

показання свідків:

ОСОБА_14 про те, що 12 серпня 2017 року він святкував свій день народження спочатку на озері в м. Узин, а потім приблизно о 23 год приїхав у кафе, де зустрівся зі знайомими та в компанії зі ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 продовжив святкувати день народження. В кафе було багато відвідувачів, які перебували праворуч на терасі кафе. Між 2 та 3 год 13 серпня 2017 року кафе зачинилось. В автомобілі з ОСОБА_16 він чекав ОСОБА_18 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували на терасі та спілкувались. До кафе під`їхало таксі, він почув голос жінки, яка кричала що хтось був з ножем. Він (свідок) об`їхав кафе і побачив, що два чоловіка борються, лежачи на асфальті. Включивши освітлення фар, також побачив, що одним із цих чоловіків був ОСОБА_13 , а другий, як потім стало відомо, ОСОБА_10 . Він (свідок) вийшов з автомобіля та побіг до ОСОБА_13 . ОСОБА_10 вирвався та побіг у невідомому напрямку. Він зняв з ОСОБА_13 майку та побачив на животі та ключиці колоті рани, після чого відвіз його до лікарні. Як ОСОБА_10 наносив удари ножем ОСОБА_13 він не бачив, але останній раніше попереджав, щоб він був обережним, оскільки у ОСОБА_10 був ніж. Наступного дня він дізнався, що помер ОСОБА_12 ;

свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що у серпні 2017 ввечері їй зателефонував ОСОБА_10 , з яким вона раніше зустрічалась, та запропонував зустрітися і випити кави, на що вона погодилась. Під час зустрічі ОСОБА_10 запропонував піти до ресторану «Алі Паша» в м. Узин, що вони і зробили. ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння, спочатку під час відпочинку у кафе все було добре. Потім щось сталось, їй невідомо що, але вона побачила як ОСОБА_10 впав біля вхідних дверей від отриманого удару, далі він стояв біля входу та з кимось з`ясовував відносини. З ким у нього був конфлікт вона не бачила, бо перебувала за колоною і могла бачити тільки ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_10 зателефонував своїй матері та попросив викликати йому таксі. На таксі вони поїхали додому до батьків ОСОБА_10 , де стали пити чай. ОСОБА_10 був дуже збудженим та злим у зв`язку з тим, що його вдарили та щось шукав у кухні, знайшов ніж та через декілька хвилин сказав, що хоче повернутися в кафе «Алі Паша». Мати намагалася його зупинити, але він вийшов із дома та попрямував пішки до кафе. Вона ( ОСОБА_15 ) пішла за ним. По дорозі ОСОБА_10 зупинив таксі, а їй наказав повертатися додому та чекати його, але вона не послухалась і продовжила йти до кафе. Коли ОСОБА_10 сідав у таксі, у нього в руці щось блиснуло, вона подумала, що мобільний телефон, постійно йому телефонувала. Після того, як водій відвіз ОСОБА_10 до кафе « Алі Паша » та повертався, вона також поїхала у цьому таксі до кафе « Алі Паша », за часом була приблизно 02 година ночі. Коли вона під`їхала до кафе та вийшла, побачила ОСОБА_10 , який стояв біля кафе, а коли він побачив її, то побіг за хлопцями, з якими раніше з`ясовував стосунки. ОСОБА_10 біг до них та махав руками. Вони розбіглися, один попрямував в бік річки, а другий в протилежний бік. ОСОБА_10 спочатку побіг за чоловіком, який побіг у напрямку річки до центру, але що там відбувалось вона не бачила, оскільки за кафе освітлення не було. Через деякий час він повернувся до кафе та побіг за другим чоловіком, наздогнав його та вони почали битися. Ця ділянка місцевості освітлювалася світлом фар автомобілів, тому вона бачила на землі ОСОБА_10 та іншого чоловіка. До них підбігли інші люди, розтягнули їх та ОСОБА_10 побіг у бік річки, його футболка була в крові. Вона повернулася до батьків ОСОБА_10 , розповіла про те, що бачила біля кафе та пішла додому. Вночі прийшов ОСОБА_10 , його одяг був у крові, рука була обмотана бинтом. Він розповів, що лікарі швидкої надали йому допомогу. Одяг вона замочила для прання. Вранці приблизно о 08 год 30 хв їй зателефонували поліцейські, які повідомили, що знайшли мобільний телефон та запропонували його забрати. Вона поїхала за телефоном. А потім поліцейські з нею приїхали додому та затримали ОСОБА_10 , вилучили всі його речі. Наступного дня вона дізналася, що на зупинці був знайдений вбитий чоловік.

свідка ОСОБА_16 , який повідомив, що з ОСОБА_13 познайомився 12 серпня 2017 року на дні народженні свого знайомого ОСОБА_14 у кафе «Алі Паша» в м. Узин, де також були ОСОБА_18 та ОСОБА_12 . Приблизно о 01 год 40 хв він вийшов із кафе та став чекати, коли за ним повернеться ОСОБА_14 , який почав розвозити своїх знайомих по домівках. Йому відомо, що під час святкування в кафе «Алі Паша» між ОСОБА_12 та відвідувачем кафе був конфлікт, а ОСОБА_13 їх розтягував, але особисто він цього не бачив. Коли він (свідок) сів у машину ОСОБА_14 , щоб їхати додому, почув жіночий крик про те, що хтось взяв ніж та попрямував за хлопцями. Вони з ОСОБА_14 поїхали до річки, де побачили двох чоловіків, які боролися на землі. Коли вони до них під`їхали, чоловік, який був зверху іншого, піднявся та побіг у невідомий бік, а на землі залишився ОСОБА_13 , якого вони відвезли до лікарні, де спочатку він (свідок) залишився з ним, а ОСОБА_14 повернувся до кафе, щоб розшукати ОСОБА_12 . Не знайшовши ОСОБА_12 , ОСОБА_14 повернувся до лікарні та вони разом поїхали до кафе шукати ОСОБА_12 , але не знайшли, тому роз`їхалися по домам. На ранок він дізнався, що ОСОБА_12 знайшли мертвим;

свідка ОСОБА_18 про те, що у серпні 2017 році він брав участь у святкуванні дня народження ОСОБА_14 в кафе «Алі Паша» у м. Узин, де були інші гості. Під час перебування у кафе між ОСОБА_13 та відвідувачем цього кафе, як потім стало відомо, це був ОСОБА_10 , відбувся конфлікт, який переріс у бійку. Причини конфлікту йому невідомі, але він відтягував ОСОБА_13 від ОСОБА_10 після того, як вони нанесли один одному по два удару кулаком в обличчя. Далі ОСОБА_10 з дівчиною поїхав на таксі. Наступного дня йому від ОСОБА_14 стало відомо, що ОСОБА_12 був зарізаний ножем;

свідка ОСОБА_21 , який показав, що влітку вночі підвозив ОСОБА_10 до кафе «Алі Паша» у м. Узин, а повертаючись, на його прохання, забрав дівчину, яку також підвіз до кафе, де почув крики та побачив як від кафе бігли три чоловіка, один з яких був ОСОБА_10 . Через деякий час чоловік міцної статури побіг до річки, а ОСОБА_10 за ним, між ними виникла бійка, але хто кому наносив удари він (свідок) не бачив, оскільки було темно. Обидва махали руками, але ножа у ОСОБА_10 він не бачив. Він почав розвертати свій автомобіль та фарами освітив чоловіків, після чого ОСОБА_10 побіг в бік парку. В цей же час ще один автомобіль розвертався та фарами освітив земельну ділянку, де відбувалась бійка за участю ОСОБА_10 . Водій цього автомобіля зупинився біля чоловіка міцної статури, який вже підіймався з дороги, де скрізь була кров. Футболка у цього чоловіка була порвана, а руки у крові. Розвернувши автомобіль, він (свідок) поїхав далі працювати.

свідка ОСОБА_22 , яка повідомила, що працювала адміністратором у Національної лотереї у м. Узин. Однієї ночі влітку її покликав охоронець на вулицю, де вона біля магазину по вул. Авіаторів побачила незнайомого чоловіка ( ОСОБА_10 ), на обличчі якого були сліди тілесних ушкоджень. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння та повідомив, що відпочивав у кафе « Алі Паша », де у нього сталась бійка, після якої він поїхав додому, взяв ніж та, повернувшись до кафе, зарізав того, хто його побив;

а також дані:

- протоколу огляду місця події з фототаблицею від 13 серпня 2017 року, відповідно до яких з 07 год 12 хв до 08 год 09 хв оглядалася ділянка місцевості, розташована на пл. Героїв Космосу, а саме на перехресті вулиць Незалежності, Поповича та Червоноармійська в м. Узин Білоцерківського району Київської області, де було виявлено труп ОСОБА_12 , а також оглянуто труп, зроблено змиви з рук та одягу (т. 2 а.с. 7 - 16);

- протоколу огляду місця події від 13 серпня 2017 року з фототаблицею та детальною схемою, де позначені місця виявлення низки предметів, які були вилучені під час огляду та в подальшому визнані речовими доказами, при цьому за змістом указаного протоколу з додатками з 08 год 50 хв до 10 год 10 хв проведено огляд земельної ділянки, розміром 3х3 м, за адресою: м. Узин Білоцерківського району Київської області, вул. Незалежності, 6, де виявлено та вилучено 5 серветок, резинку чорного кольору, змиви речовини бурого кольору, схожої на кров, у тому числі з «доріжки» з крапель цієї речовини, які направлені від місця, де було виявлено труп ОСОБА_12 , в напрямку кафе « ОСОБА_23 »; у траві біля тротуару вилучено предмет схожий на ніж з білою рукояткою з написом «Tramontina» (т. 2 а.с. 19 - 64);

- протоколу огляду від 13 серпня 2017 року, відповідно до яких з 06 год 40 хв до 06 год 52 хв була оглянута земельна та асфальтована ділянки неподалік будинку №6 по вул. Незалежності в м. Узин , де вилучено мобільний телефон «Samsung» у розібраному стані (окремо корпус, кришка та батарея) та коробку сірників (т. 2 а.с. 38 - 39);

- протоколу від 15 вересня 2017 року огляду мобільного телефону «Samsung Duos» чорного кольору, який був вилучений під час огляду місця події 13 серпня 2017 року та належить ОСОБА_10 ( т. 2 а.с. 40 - 42);

- протоколу огляду місяця події з фототаблицею від 13 серпня 2017 року, відповідно до яких за згодою власниці житла ОСОБА_15 у проміжок часу з 09 год 52 хв до 10 год 40 хв під час огляду квартири АДРЕСА_5 виявлено та вилучено одяг та взяття ОСОБА_10 , а саме кросівки, шорти, футболку та ремінь зі слідами бурого кольору, а також покривало зі слідами бурого кольору, схожими на кров, яке належать ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 46 - 56);

- лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_12 від 14 серпня 2017року та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (т. 2 а.с. 62 - 63);

- висновку експерта №354 від 21 жовтня 2017 року, відповідно до яких смерть ОСОБА_12 , 1972 року народження, настала від проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням сигмоподібної кишки та брижі сигмоподібної кишки з крововтратою.

На це вказують:

- на передній поверхні живота зліва на межі середньої та нижньої третин розташована по довжині, згідно 9-5 годинам, умовного циферблата годинника, рана (2) звивистої форми розміром 10х1,5 см, із рівними краями, гострими кутами, рівними стінками, котра при співставленні країв стає звивисто-щілиноподібної форми довжиною 11 см, що знаходиться на висоті 111 см вище рівня підошовної поверхні стоп;

- від рани на животі іде рановий канал глибиною 16,5 см, знизу вгору. Спереду назад, зліва направо, пошкоджуючи на своєму протязі прямі і косі м`язи передньої черевної стінки зліва, пристінкову очеревину, великий сальник, брижу сигмоподібної кишки в ділянці кореня, поперечно пересікає майже повністю стінку сигмоподібної кишки;

- переважно понижене кровонаповнення внутрішніх органів, крововиливи під ендокардом стінки лівого шлуночка серця.

Ушкодження описане у пункті №1 підсумків виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух "П"- подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 2 мм та лезо.

Дане ушкодження має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя і перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Окрім ушкоджень на животі при судово-медичній експертизі були виявлені наступні ушкодження: непроникаюча рана шиї зліва та садно лівої кисті.

- непроникаюча рана шиї зліва, котра розташована по довжині згідно 1-6 годинам, умовного циферблата годинника, веретеноподібної форми розміром 1,9х0,5 см з рівними краями, гострими кутами, рівними стінками, котра після співставлення країв стає щілиноподібної форми довжиною 2,1 см і знаходиться на висоті 163 см вище рівня підошовної поверхні стоп;

- рана на шиї виникла від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух "П"'-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 2,5 мм та лезо;

- дане ушкодження має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають;

- садно лівої кисті заподіяне тупими предметами, має ознаки легких тілесних ушкоджень і прямого причинного зв`язку з настанням смерті не має.

Усі ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_12 заподіяні за життя потерпілого.

Стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння згідно з протоколом огляду місця події) дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_12 настала протягом 4-6 годин до початку огляду трупа.

На тілі потерпілого виявлено не менш ніж 3 точки прикладання сили (т. 2 а.с. 64 -66);

- висновку експерта № 165/Е від 17 жовтня 2017 року про те, що згідно з наданою медичною документацією у ОСОБА_13 мали місце ушкодження у вигляді: непроникаючих колото-різаних ран грудної клітини, передньої черевної стінки, а також лівого плеча в кількості 8-ми ран.

Описані пошкодження утворились від дії колючо-ріжучого (можливо ніж) предмету, по давності можуть відповідати строку та обставинам, вказаним у постанові, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6-ти, але менше 21-го дня (т. 2 а.с. 86 - 87);

- протоколу пред`явлення особи за фотознімками для впізнання від 02 жовтня 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_13 впізнав серед інших осіб на фотознімках ОСОБА_10 , з яким, як він повідомив, у ОСОБА_12 був конфлікт та який намагався його (потерпілого) вбити поблизу кафе «Алі-Паша» 13 серпня 2017 року (т. 2 а.с. 70);

- протоколу пред`явлення речей для впізнання з фототаблицею від 06 листопада 2017 року, за змістом яких потерпілий ОСОБА_13 серед чотирьох ножів впізнав ніж з білою рукояткою та написом на обуху «Tramatino», яким, як пояснив потерпілий, 13 серпня 2017 року неподалік кафе « Алі Паша » йому та ОСОБА_12 наносив удари ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 71-75);

- протоколу слідчого експерименту від 02 жовтня 2017 року за участю потерпілого ОСОБА_13 з додатками (фототаблиця та відеозапис), за змістом яких потерпілий розповів і показав на місці обставини події, які мали місце 12-13 серпня 2017 року в кафе, поруч з кафе і на відстані від кафе « Алі-Паша », а також відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 76 - 84);

- протоколу пред`явлення особи за фотознімками для впізнання від 06 листопада 2017 року, згідно з якими ОСОБА_14 впізнав за фотознімком ОСОБА_10 , з яким у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були бійки неподалік кафе «Алі-Паша» приблизно о 02 год 13 серпня 2017 року (т. 2 а.с. 94 - 97);

- протоколу пред`явлення речей для впізнання з фототаблицею від 06 листопада 2017 року, за змістом яких свідок ОСОБА_14 серед чотирьох ножів впізнав ніж з білою рукояткою та написом на обуху «Tramatino», яким 13 серпня 2017 року неподалік кафе «Алі Паша» ОСОБА_10 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 96 - 102);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 13 серпня 2017 року за участю свідка ОСОБА_14 з додатками, за змістом яких свідок розповів та показав місце боротьби потерпілого ОСОБА_13 з обвинуваченим 13 серпня 2017 року біля кафе «Алі Паша» в м. Узин Білоцерківського району Київської області (т. 2 а.с. 88 - 93);

- протоколу пред`явлення особи за фотознімками для впізнання від 02 жовтня 2017 року, згідно з якими ОСОБА_18 впізнав за фотознімком ОСОБА_10 , з яким у ОСОБА_13 біля кафе «Алі-Паша» 12 серпня 2017 року виник конфлікт (т. 2 а.с. 110 - 113);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 02 жовтня 2017 року за участю свідка ОСОБА_18 з додатками, за змістом яких свідок розповів та показав місце конфлікту на літній площадці кафе «Алі Паша» в м. Узин, який відбувся 13 серпня 2017 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , продемонструвавши взаємне розташування між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 під час сутички та механізм нанесення останнім ОСОБА_12 удару в обличчя ( т. 2 а.с. 103 - 109);

- протоколу пред`явлення особи за фотознімками для впізнання від 06 листопада 2017 року, згідно з якими свідок ОСОБА_16 впізнав за фотознімком ОСОБА_10 , який приблизно о 02 год 13 серпня 2017 року неподалік кафе «Алі-Паша» брав участь у бійках з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 114 - 117);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 02 жовтня 2017 року за участю свідка ОСОБА_16 з додатками, за змістом яких свідок розповів та показав місце бійки між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , яка відбулася 13 серпня 2017 року біля кафе «Алі Паша» в м. Узин (т. 2 а.с. 118 - 129);

- протоколу пред`явлення особи за фотознімками для впізнання від 06 листопада 2017 року, згідно з якими свідок ОСОБА_21 впізнав за фотознімком ОСОБА_10 , якого приблизно о 02 год 13 серпня 2017 року підвозив до кафе «Алі-Паша», де неподалік кафе у останнього відбулась бійка з двома чоловіками (т. 2 а.с. 153 - 156);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 13 серпня 2017 року за участю свідка ОСОБА_15 з додатками, відповідно до яких свідок розповіла та на місці, серед іншого, показала де саме 12 серпня 2017 року на літній площадці кафе «Алі Паша» в м. Узин відбувся конфлікт між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , під час якого ОСОБА_10 впав від удару ОСОБА_12 ; місце конфлікту між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , під час якого ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_10 в обличчя; напрямок руху ОСОБА_10 після нанесення йому удару та напрямок втечі ОСОБА_12 ; напрямок втечі Пятковського після отримання удару та напрямок руху ОСОБА_10 , який наздоганяв його (т. 2 а.с. 138 - 146);

- висновку експерта №179-мк від 19 жовтня 2017 року про те, що при судово-медичному криміналістичному дослідженні двох клаптів шкіри з трупа ОСОБА_12 встановлено: на клапті шкіри шиї виявлено одне пошкодження з ознаками колото-різаного, яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа що мав обух "П"-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 2,5 мм та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя була близько 18 мм ±5 мм.

На клапті шкіри живота виявлено одне пошкодження з ознаками колото-різаного, яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух П"-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 2 мм та лезо (т. 2 а.с. 161 - 162);

- висновку експерта №180-мк від 19 жовтня 2017 року про те, що виникнення на виявлених клаптях шкіри з трупа ОСОБА_12 пошкоджень від дій ножа, наданого на дослідження, не виключається (т. 2 а.с. 163 - 164);

- висновку експерта №8-1/4750, 10-1/1167 від 11 жовтня 2017 року про те, що на вилученому під час огляду місця події за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Незалежності, 6, предмету, схожому на ніж, слідів папілярних узорів не виявлено.

На наданому на дослідження предметі схожому на ніж, а саме: на поверхні правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) щоки клинка і руків`я (об`єкт № 3) виявлено кров людини та клітини з ядрами.

Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на поверхні правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) щоки клинка та руків`я (об`єкт № 3) предмета схожого на ніж є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ( т. 2 а.с. 166 - 181);

- висновку експерта №10-1/1175 від 06 жовтня 2017 року про те, що в змиві з асфальтного покриття в об`єкті № 1 виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_13 і ОСОБА_12 .

Походження вищевказаних слідів крові від ОСОБА_13 і ОСОБА_12 виключається (т. 2 а.с. 201 - 210);

- висновку експерта №10-1/1174 від 31 жовтня 2017 року про те, що у наданому на дослідження змиві речовини бурого кольору з бруківки (об`єкт № 1) виявлено кров людини та клітини з ядрами, які не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , отже їх походження від останніх виключається.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у змиві речовини бурого кольору з бруківки (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 213 - 222);

- висновку експерта №10-1/1170 від 11 жовтня 2017 року про те, що на наданому на дослідження змиві з кафеля літнього майданчика кафе « Алі-Паша » в об`єкті № 1 виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_13 і ОСОБА_12 .

Походження вищевказаних слідів крові та клітин з ядрами від ОСОБА_13 і ОСОБА_12 виключається (т. 2 а.с. 225 - 234);

- висновку експерта №10-1/1171 від 06 листопада 2017 року про те, що у наданому на дослідження змиві речовини бурого кольору з асфальтного покриття (об`єкт № 1) виявлено кров людини та клітини з ядрами.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у змиві речовини бурого кольору з асфальтного покриття (об`єкт № 1) не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , отже їх походження від останніх виключається.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у змиві речовини бурого кольору з асфальтного покриття (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 237 - 246);

- висновку експерта №10-1/1176 від 09 жовтня 2017 рок про те, що на наданому на дослідження змиві з дороги біля кафе «Алі-Паша» в об`єкті № 1 виявлено кров людини та клітини з ядрами, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_13 і ОСОБА_10 , отже їх походження від останніх виключається (т. 3 а.с. 2 - 12);

- висновку експерта №10-1/1178 від 25 жовтня 2017 року про те, що у наданому на дослідження змиві з брюк трупа ОСОБА_12 (об`єкт №1) виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_13 і ОСОБА_10 , отже їх походження від останніх виключається (т. 3 а.с. 90 - 99);

- висновку експерта № 10-1/1164 від 05.10.2017 про те, що на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_12 (об`єкт № 1) виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_13 і ОСОБА_10 , отже їх походження від останніх виключається (т. 3 а.с. 102 - 110);

- висновку експерта №10-1/1163 від 05 жовтня 2017 року про те, що на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_12 (об`єкт № 1) виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_13 і ОСОБА_10 , отже їх походження від останніх виключається (т. 3 а.с. 113 - 121);

- висновку експерта №10-1/1161 від 02 жовтня 2017 року про те, що на наданих на дослідження ремені (об`єкт № 4), шортах (об`єкти № 5-7) та футболці (об`єкти № 8-12) виявлено кров людини.

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на футболці (об`єкти №№ 11-12), не встановлені у звязку із недостатньою кількістю біологічного матеріалу.

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на ремені (об`єкт № 4), шортах (об`єкти №№ 5-7) і футболці (об`єкти №№ 8-10) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_13 і зразка крові ОСОБА_12 .

Походження цих слідів крові від ОСОБА_13 і ОСОБА_12 виключається (т. 3 а.с. 124 - 141);

- висновку експерта №10-1/1166 від 31 жовтня 2017 року про те, що на наданих на дослідження кросівках, а саме: в об`єктах №№ 1, 2, 5, 6, 8 виявлено кров людини.

Генетичні ознаки (ДНК- профілі) слідів крові, виявленої на кросівках (об`єкти № № 1, 8) є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та не придатні для ідентифікації.

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на кросівках (об`єкт №5) належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі, не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Походження слідів крові на кросівках (об`єкти №№5, 6) від ОСОБА_13 та ОСОБА_12 виключається.

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на кросівках (об`єкт №6) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 .

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на кросівках (об`єкт №5) належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі, не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 144 - 153);

- висновку експерта № 10-1/1165 від 31 жовтня 2017 року про те, що на наданому на дослідження покривалі (об`єкти №№ 1-3) виявлено кров людини, генетичні ознаки слідів якої збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 .

Походження вищевказаних слідів крові на покривалі від ОСОБА_13 та ОСОБА_12 виключається (т. 3 а.с. 155 - 162);

- висновку експерта №238 від 14 серпня 2017 року про те, що при судово-медичній експертизі ОСОБА_10 виявлені такі ушкодження: перелом кісток носа, рана на третьому пальці правої кисті, синці на обличчі та садна на тілі.

Рана на третьому пальці правої кисті (по медичним документам різана) заподіяна гострим предметом; інші описані ушкодження заподіяні тупими предметами, можливо в строк та при обставинах вказаних обстежуваним та в строк, вказаний у постанові.

Рана та перелом кісток носа відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синці та садна - до категорії легких тілесних ушкоджень.

Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 виникли не менше ніж від десяти точок прикладання сили (т. 3 а.с. 205);

а також відомості у інших доказів, в тому числі і речових.

Виходячи із сукупності зазначених доказів, які є належними та допустимими, у їх взаємозв`язку між собою та з наведенням відповідних мотивів, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, спростував позицію обвинуваченого про те, що він не наносив ОСОБА_12 тілесні ушкодження ножем, оскільки не мав з ним ніяких конфліктів, а тому і підстав для таких дій, а також не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_13 .

Доводи обвинуваченого про те, що до показань потерпілого ОСОБА_13 необхідно відноситися критично у зв`язку з тим, що він також може бути причетним до вбивства ОСОБА_12 , як і інші свідки, які є друзями потерпілого, але така версія органом досудового розслідування не перевірялася, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки показання потерпілого в суді є послідовними та об`єктивно узгоджуються з показаннями свідків, у тому числі з показаннями свідка ОСОБА_15 , яка є подругою ОСОБА_10 , та не має підстав для обмови обвинуваченого.

Перш за все колегія суддів зауважує, що обвинувачений не заперечував тієї обставини, що у нього в кафе був конфлікт з ОСОБА_13 , під час якого вони один одному наносили удари руками по голові та тулубу, а в подальшому до його (обвинуваченого) побиття приєдналися друзі потерпілого, що і викликало у ОСОБА_10 неприязнь до ОСОБА_13 та спонукало обвинуваченого взяти в будинку батьків ніж та повернутися до кафе, щоб з`ясувати стосунку з цими особами. Не заперечував він і того, що наносив удари ножем ОСОБА_13 , але пояснив, що після того як потерпілий вибив у нього ніж, припинив бійку з ним та пішов з місця події.

Під час проведеного на досудовому розслідуванні слідчого експеримента, а допустимість цього окремого доказу стороною захисту не оспорюється, ОСОБА_10 показав на місці біля кафе, де саме у нього відбулася сутичка з ОСОБА_12 , який вдарив його, але не зміг пригадати що саме цьому передувало.

В суді першої інстанції ОСОБА_10 спочатку повідомив, що не пам`ятає, чи був у нього конфлікт з ОСОБА_12 , пояснюючи це своїм станом сп`яніння, але далі обрав іншу позицію в цій частині та стверджував, що ніяких конфліктів з ОСОБА_12 у нього не було та ударів ножем він йому не наносив.

Свідок ОСОБА_15 фактично спростувала в суді показання обвинуваченого, принаймні в тій частині, які стосуються розвитку подій, які відбувалися після повернення ОСОБА_10 до кафе, при цьому вона повідомила про наявність конфлікту в кафе між ОСОБА_10 та іншими особами, яких вона не могла роздивитися, оскільки огляд того місця закривався колоною, але бачила як ОСОБА_10 наносились удари, бо він впав біля входу у кафе. Крім того, свідок показала, що в подальшому, коли вони разом поїхали до батьків ОСОБА_10 , останній взяв ніж та повернувся до кафе, там перебували двоє чоловіків, в бік яких побіг ОСОБА_10 . Оскільки ці чоловіки розбіглися в різні сторони, то ОСОБА_10 спочатку побіг за чоловіком, який забіг за кафе, але що там відбувалося вона не бачила, а потім повернувся та побіг за іншим чоловіком ( ОСОБА_13 ), наздогнав його та вони стали битися і це вона бачила, оскільки ділянка місцевості освітлювалася світлом фар.

Такі показання свідка узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_13 та інших свідків, які також повідомили, що спочатку у ОСОБА_10 був конфлікт з ОСОБА_12 , а в подальшому бійка з ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_10 пішов з кафе, а повернувшись, спочатку побіг за ОСОБА_12 , а в подальшому повернувся до ОСОБА_13 та наніс йому ножем тілесні ушкодження.

Таким чином, підстав для сумнівів у достовірності показань потерпілого у суду не було, а показання свідків, які не були очевидцями певних обставин, про що вони повідомили в суді, в своїй сукупності надали можливість відтворити фактичні обставини цього провадження та дії обвинуваченого під час вчинення інкримінованих йому злочинів.

До того ж показання потерпілого та свідків узгоджуються з письмовими доказами у провадженні, в тому числі висновками судово-медичних експертиз щодо характеру тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , висновком експерта про те, що на ножі, який був вилучений неподалік від місця події, виявлені сліди крові обох потерпілих та ОСОБА_10 , при цьому обвинувачений в суді не заперечував, що саме такий, за зовнішніми ознаками, ніж він взяв у будинку батьків та повернувся у кафе з метою, як він пояснив, налякати кривдників.

Крім того, не вважає слушними колегія суддів і твердження обвинуваченого щодо невірного відображення у вироку показань потерпілого та свідків, оскільки кримінальним процесуальним законом не передбачено обов`язку суду дослівно викладати у судовому рішенні показання учасників судового розгляду. Між тим, при перевірці вказаних доводів встановлено, що істотних невідповідностей, які б вплинули чи могли вплинути на висновки суду першої інстанції колегією суддів не виявлено.

Що стосується протоколів впізнання свідками за фотознімками, то відповідні слідчі дії були проведені з дотриманням вимог ст. 228 КПК України, а їх результати докладно описані у протоколах, зміст яких відповідає вимогам ст. 231 КПК України. При цьому достовірні дані про те, що безпосередньо перед проведенням цих слідчих дій свідки бачили ОСОБА_10 у кайданках та супроводі працівників поліції, в матеріалах провадження відсутні.

Посилання сторони захисту на те, що на одязі обвинуваченого виявлена виключно його кров, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 , оскільки факт нанесення ударів ножем ОСОБА_13 не оспорюється і самим обвинуваченим, а в частині нанесення ударів ножем ОСОБА_12 доведений низкою доказів у провадженні, докладний аналіз яких викладений судом у вироку. До того ж за показаннями свідка ОСОБА_15 , вона вночі замочувала для прання одяг ОСОБА_10 .

Відомості у висновку експерта про відсутність на зрізах з нігтьових пластин з рук ОСОБА_12 генетичних ознак крові та клітин з ядрами обвинуваченого лише доводять ту обставину, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не було боротьби та два удари ножем потерпілому були нанесені протягом нетривалого часу, що слідує також із висновку судово-медичної експертизи щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_12 .

Та обставина, що за висновком експерта №10-1/1173 від 06 листопада 2017 року у змиві речовини бурого кольору зі стіни біля дверей у вбиральню кафе виявлено кров людини та клітини з ядрами, походження яких від ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_10 виключається, а генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі, жодним чином не доводить позицію сторони захисту та не свідчить, що до інкримінованих обвинуваченому злочинів причетна інша особа, оскільки вбиральня кафе є місцем загального користування для відвідувачів та персоналу кафе, а події злочинів відбувалися за межами приміщення кафе « Алі Паша ».

Доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть ОСОБА_12 , а також відповідного висновку експерта, яким встановлені час та причина смерті ОСОБА_12 , є надуманими, оскільки прямо суперечать матеріалам провадження.

Копії лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть ОСОБА_12 досліджувалися судом першої інстанції та знаходяться на а.с. 62 - 63 в т. 2. Лікарське свідоцтво про смерть № 354 від 14 серпня 2017 року, як офіційний документ, який видається для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану, оформлено згідно з положеннями Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/0), затвердженої Наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1152/13026, судово-медичним експертом ОСОБА_24 після розтину трупа ОСОБА_12 , і в цьому свідоцтві зазначені причини смерті та патологічні стани, що зумовили безпосередню причину смерті: крововтрата, ушкодження сигмовидної кишки та судин брижі, проникаюче колото-різане поранення живота.

За висновком судово-медичного експерта №354 від 21 жовтня 2017 року (т. 2 а.с. 64 - 66) причиною смерті ОСОБА_12 є проникаюче колото-різане поранення живота з ушкодженням сигмоподібної кишки та брижі сигмоподібної кишки з крововтратою. А стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння згідно з протоколом огляду місця події), як зазначив експерт, дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_12 настала протягом 4-6 годин до початку огляду трупа.

Судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_12 проведено судово-медичним експертом ОСОБА_24 , який був попереджений про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за статями 384, 385 КК України.

Зазначена судово-медична експертиза проведена на підставі постанови слідчого, згідно з вимогами Інструкції про проведення судово-медичної експертизи затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6 та зареєстрованої в міністерстві юстиції України 26.07.1995 за №254/790, а висновок експерта відповідає вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України.

При цьому посилання сторони захисту, що висновок судово-медичної експертизи №354 є недопустимим доказом з огляду й на те, що на стадії досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_10 не був повідомлений про призначення даної експертизи, чим порушено його право на захист, є неспроможними, оскільки ОСОБА_10 та захисник відповідно до вимог ст. 290 КПК України ознайомились зі всіма матеріалами кримінального провадження, а під час судового розгляду не заявляли клопотань про призначення повторної експертизи з мотивів недотримання процесуального порядку призначення експертизи та порушення права на захист.

З цих же підстав колегія суддів не бере до уваги і посилання обвинуваченого на те, що в матеріалах провадження немає постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи, враховуючи також і те, що з цим процесуальним документом сторона захисту була ознайомлена під час відкриття матеріалів досудового розслідування та в суді не ставила під сумнів допустимість даних указаного висновку.

Крім того, як убачається з матеріалів провадження, за клопотанням захисника в суді був допитаний експерт ОСОБА_24 , який зазначив, що всі тілесні ушкодження ОСОБА_12 були отримані за життя та його смерть настала не миттєво, а через певний проміжок часу, під час якого ОСОБА_12 міг вчиняти певні активні дії, а саме виконувати статичні та динамічні рухи, тобто тіло переміщувалось у просторі.

Такі висновки експерта в сукупності з іншими доказами у провадженні спростовують позицію сторони захисту, в тому числі з посиланням на відстань від кафе до того місця, де було виявлено труп потерпілого, щодо можливості нанесення потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень іншими особами в різні проміжки часу, оскільки, як вірно встановлено судом, ОСОБА_12 , отримавши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота міг пересуватися, на користь чого свідчать також і дані протоколу огляду місця події з додатками, де зафіксовано сліди крові ОСОБА_12 на певній відстані у вигляді «доріжки».

Досліджуючи доводи сторони захисту про недопустимість висновків експертів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтями 22, 290, 349 КПК України визначено право сторони обвинувачення обґрунтовувати свою позицію про доведеність винуватості особи доказами, зібраними під час досудового розслідування, обсягу яких, на переконання сторони обвинувачення, буде достатньо для доведення винуватості особи та притягнення її до кримінальної відповідальності за інкримінований цій особі злочин. При цьому законодавець не встановив перед прокурором вимоги долучати під час судового розгляду абсолютно всі зібрані в ході досудового розслідування докази. Збирання та надання доказів до суду є правом сторони обвинувачення, водночас суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті з урахуванням вимог ч. 1 ст. 86 КПК України, відповідно до яких доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Доводи обвинуваченого про недопустимість висновків експертів №179-мк від 20 жовтня 2017 року та №180-мк від 20 жовтня 2017 року з огляду на те, що в них містяться посилання на інші висновки експерта, які відсутні в матеріалах провадження, а також ці висновки за своїм змістом не відповідають вимогам ч. 5 та ч. 6 ст. 102 КПК України є безпідставними, оскільки при судово-медичних криміналістичних дослідженнях двох клаптів шкіри з трупа ОСОБА_12 та ножа експерт використав висновок експерта №151-мк від 09 жовтня 2017 року подібного дослідження двох клаптів шкіри, про що зазначив у синтезуючих частинах висновків №179-мк та №180-мк, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону. При цьому та обставина, що стороною обвинувачення в суді не надавався, як доказ, висновок експерта №151-мк від 09 жовтня 2017 року, не свідчить про недопустимість даних досліджених судом висновків №179-мк та №180-мк від 20 жовтня 2017 року, з огляду й на те, що результати усіх проведених у цьому провадженні експертних досліджень відкривалися стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, а в суді обвинуваченим та захисником не порушувалися питання щодо недопустимості даних у висновках №179-мк та №180-мк.

Крім того, у висновку №180-мк в дослідницькій частині експертом описано отримані матеріали (речові докази, у тому числі ніж), проведені дослідження та результати вимірювального методу (одного із методів медико-криміналістичної експертизи), які окремо наведені в таблиці та зафіксовані у фото №1 та №2. Отже цей висновок відповідає вимогам ст. 102 КПК України, а відтак є допустимим доказом у справі.

Усі молекулярно-генетичні експертизи у цьому провадженні проведено на підставі постанов слідчого, згідно з вимогами Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, експертами, що мають кваліфікацію судового експерта відповідно до виданих свідоцтв та уповноважені на проведення експертних досліджень. Експертів під час провадження досудового розслідування було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Отже висновки експертів є допустимими доказами, а твердження сторони захисту, що експерти працюють у Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України та мають залежність від органу досудового розслідування не заслуговують на увагу.

Посилання сторони захисту на інформацію, надану операторами телекомунікації по трафікам абонентських номерів, якими користувалися потерпілі ОСОБА_13 і ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 75 - 80), як на доказ непричетності ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_12 , взагалі є надуманим.

Так, за висновком судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_12 настала не пізніше 03 години 13 серпня 2017 року, останній вихідний дзвінок з мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_12 був здійснений о 02:22:53 тривалістю 00:00:59, а ОСОБА_10 повернувся до кафе «Алі Паша» після 02 години 13 серпня 2017 року, коли і наніс смертельні ножові поранення ОСОБА_12 . В подальшому на мобільний телефон ОСОБА_12 , починаючи з 02:26:20 неодноразово надходили вхідні дзвінки до 05:13:26, але з`єднання між абонентами не відбувалися, результативним є перше з`єднання о 05:13:26, тобто у проміжок часу коли ОСОБА_12 вже був мертвий. При цьому вхідні дзвінки та СМС-повідомлення на мобільний телефон ОСОБА_12 , який постійно знаходився в зоні дії базової станції, розташованої по АДРЕСА_6 , до 05 години 13 серпня 2017 року надходили і від ОСОБА_13 , що узгоджується з поясненнями останнього про те, що він хвилювався за ОСОБА_12 , оскільки бачив як ОСОБА_10 з ножем побіг до нього, а після того як він (потерпілий) потрапив до лікарні, свідок ОСОБА_14 повертався до кафе, щоб розшукати ОСОБА_12 .

Доводи сторони захисту про недопустимість даних протоколу огляду місця події та протоколу огляду від 13 серпня 2017 року у зв`язку з тим, що огляд місцевості та предмета був проведений слідчою слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_20 , яка не входила до групи слідчих для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні 0004260, були предметом перевірки суду першої інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними, оскільки за змістом протоколу, складеного слідчою ОСОБА_20 , огляд місцевості, де був виявлений та вилучений мобільний телефон обвинуваченого, проведено у період часу з 06 години 40 хвилин до 06 години 52 години, після чого оглянуто цей телефон, тобто до внесення відомостей до ЄРДР про вчинені кримінальні правопорушення, а саме до 13 години 43 хвилин, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 214 КПК України.

До того ж на підтвердження повноважень слідчого ОСОБА_20 у кримінальному провадженні № 0004260 прокурором в суді була надана постанова про призначення групи слідчих у зазначеному кримінальному провадженні, до якої увійшла і слідча ОСОБА_20 .

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що сторона обвинувачення не довела наявності у нього умислу на вбивство як ОСОБА_12 , так і ОСОБА_13 , при тому, що останньому були спричинені лише легкі тілесні ушкодження і ніщо не перешкодило йому (обвинуваченому), за наявності умислу на вбивство, реалізувати такі наміри стосовно ОСОБА_13 , то вони спростовуються сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які переконливо свідчить про те, що поведінка ОСОБА_10 до та після вчинення кожного окремого злочину, механізм, характер, спосіб нанесення та локалізація тілесних ушкодження, безумовно свідчать про спрямованість його дій саме на позбавлення життя потерпілих, які були реалізовані стосовно ОСОБА_12 та не реалізовані щодо потерпілого ОСОБА_13 виключно тому, що спочатку ОСОБА_13 вибив з рук чи забрав у ОСОБА_10 , що не має принципового значення, ніж та бійку між ними побачили знайомі ОСОБА_13 , які підбігли до них, тому ОСОБА_10 став тікати.

Посилання обвинуваченого на те, що конфлікт спровокував ОСОБА_13 , а він лише хотів налякати своїх кривдників є безпідставним, оскільки доказами у справі доведено, що спочатку конфлікт в кафе відбувся між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а далі між обвинуваченим і ОСОБА_13 , та під час цього ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження, але після припинення бійки в кафе усі конфлікти були вичерпані та обвинувачений поїхав додому до батьків, однак взяв ніж та свідомо і цілеспрямовано прибув на місце події до кафе з метою спричинення шкоди здоров`ю особам, де спочатку спричинив ножові покарання ОСОБА_12 , від яких через нетривалий проміжок часу останній помер, а потім ножові покарання ОСОБА_13 , але щодо цього потерпілого не зміг реалізувати свої наміри до кінця з причини, що не залежали від його волі.

Не вбачає колегія суддів порушення вимог кримінального процесуального закону при зміні прокурором обвинувачення в суді. Доводи сторони захисту в цій частині зводяться до порушення вимог ч. 2 ст. 338 КПК України через відсутність чітких підстав для такої зміни.

Відповідно до ч. 1 зазначеної норми закону, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Визначена норма наділяє правом змінювати обвинувачення в суді виключно прокурора, який при цьому керується внутрішнім переконанням. Думка інших учасників кримінального провадження при цьому не з`ясовується. Суд лише роз`яснює обвинуваченому, що він буде захищатися в судовому засіданні від нового обвинувачення. Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що під час судового розгляду на підставі показань потерпілого та свідків було більш чітко визначено час вчинення злочину стосовно ОСОБА_13 , внаслідок цього прокурор змінив обвинувачення в суді та зазначив такий час близько 02 години 30 хвилин. Змінений обвинувальний акт у порядку ст. 338 КПК України був вручений учасникам судового провадження.

Таким чином, порушення вимог КПК України, і тим більше порушення права на захист, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, усі твердження сторони захисту про необґрунтованість засудження ОСОБА_10 є неспроможними, спростовуються зібраними у справі, ретельно дослідженими та докладно наведеними у вироку фактичними даними, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікувавши дії ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_10 за вчинені ним злочини, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 70 КК України.

Доводи сторони захисту про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність під час призначення ОСОБА_10 покарання через порушення правил ст. 68 КК України є безпідставними з огляду на таке.

Згідно з санкцією ч. 2 ст. 115 КК України найбільш суворим видом покарання за вчинення злочинів, передбачених у диспозиції цієї статті, є покарання у виді довічного позбавлення волі. Це покарання є безстроковим, тобто не має строкового виміру.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 68 КК України за вчинення готування до злочину та замаху на нього довічне позбавлення волі не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439, ч. 1 ст. 442 та ст. 443 цього Кодексу.

Водночас ч. 3 ст. 68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на злочин строк та розмір покарання не можу перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу положень згаданих частин ст. 68 КК України, закон зобов`язує суд або знизити розмір (ч.3), або забороняє застосувати (ч.4), але виключно лише один і лише найбільш суворий вид основного покарання з числа тих, що передбачені у відповідній санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України. Із цього випливає, що за одним кримінальним провадженням стосовно одного і того ж самого діяння і щодо однієї і тієї самої особи, яка вчинила це діяння, вказані положення не можуть бути застосовані двічі - і до найбільш суворого, і до менш суворого покарання, які альтернативно передбачені у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України.

Оскільки в альтернативній санкції п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України передбачено як довічне позбавлення волі, так і позбавлення волі на певний строк, положення ч. 3 ст. 68 КК України не застосовуються при призначенні покарання, оскільки найбільш суворим видом покарання, з передбачених санкцією, є довічне позбавлення волі, яке є безстроковим, що виключає можливість визначення двох третин максимального розміру цього покарання.

При призначенні покарання за вчинення замаху на злочин, за який як найбільше передбачено довічне позбавлення волі, застосуванню підлягає ч. 4 ст. 69 КК України, а не ч. 3 цієї статті. При цьому позбавлення волі на певний строк може бути призначене в максимальному розмірі, визначеному санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК України, адже за таких умов воно належить до числа менш суворих. Такий висновок відповідає правовій позиціє щодо застосування ст. 68 КК України, викладеній в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 02 грудня 2019 року (справа №664/425/16-к, провадження №51-5790кмо18).

Таким чином, призначене ОСОБА_10 покарання є законним та справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав вважати це покарання явно несправедливими через суворість не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у цьому провадженні, які б були підставою для безумовного скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, як про це просить в апеляційній скарзі сторона захисту, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 зі змінами обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2021 року стосовно ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4