Справа № 521/2909/23
Номер провадження:1-кс/521/639/23
У Х В А Л А

10 лютого 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

перекладача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУЕП в Одеській області ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дманісі, Грузія, громадянина Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

В С Т А Н О В И Л А :

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та у невстановленому місці, невстановлена на теперішній час досудовим розслідуванням особа, здійснила при невстановлених обставинах, замовлення на умисне вбивство ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині будь- яким способом, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був залучений до вчинення злочину, як його безпосередній виконавець.

Із цією метою ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_10 , вступивши у попередню змову, із метою здійснення умисного вбивства на замовлення третьої особи, у невстановлений спосіб, час та місці перетнули державний кордон України, прибув до міста Одеси, де в кінці липня 2021 року, ОСОБА_4 , з метою організації підготовки до вчинення злочину, винайняв житло за адресою: АДРЕСА_2 , через посередника, для власного проживання.

Далі, з метою підготовки до вчинення вбивства на замовлення, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_10 , 28 липня 2021 року, перебуваючи у місті Одеса придбали у користування автомобіль марки «Mercedes-Benz Е220 CDI», на болгарській реєстрації НОМЕР_1 . Також, для вчинення запланованого злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , при невстановлених обставинах придбали, неідентифіковану на теперішній час, автоматичну вогнепальну зброю, разом із боєприпасами до неї. Дані умисні дії були спрямовані на здійснення умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , який мешкав в місті Одеса.

З цією метою, 03 серпня 2021 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, розподіливши між собою злочинні ролі, з прямим умислом, маючи на меті здійснення умисного вбивства, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на заздалегідь підготовленому автомобілі марки «Mercedes-Benz Е220 CDI», на болгарській реєстрації НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 прибули до будинку АДРЕСА_3 , де мешкав ОСОБА_8 . Після цього, о 14 годині 28 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , побачили прямуючого в напрямку від будинку та розмовляючого по мобільному телефону ОСОБА_8 , який йшов від них на відстані приблизно 10 метрів. Далі, діючи миттєво, за заздалегідь підготовленим планом, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , розподілили між собою злочинні ролі, таким чином, що ОСОБА_4 залишався за кермом вищевказаного автомобіля, а ОСОБА_10 був безпосереднім виконавцем спланованого злочину, а саме умисного вбивства, приступили до безпосереднього здійснення спланованого злочину.

Таким чином, ОСОБА_10 , діючи із прямим умислом та достовірно усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних тяжких наслідків у вигляді смерті іншої людини та бажаючи їх настання, заздалегідь озброївшись автоматичною вогнепальною зброєю, яку він приніс із собою, смикнув затвор, привів у готовність зброю та натиснув пальцями правої руки на спусковий гачок, тим самим розпочавши стрільбу, та здійснив множинні постріли у тіло потерпілого ОСОБА_8 , а саме: один постріл влучив в область передньої ділянки шиї з правої сторони, другий постріл влучив в область задньої ділянки правого передпліччя та три постріли влучили у задню ділянку тулуба з правої сторони, по умовній задній пахвовій лінії тіла по грудній ділянці, у задню ділянку тулуба по правій навколо серцевій лінії тіла у грудній ділянці, у задню ділянку тулуба зліва по умовній лопатковій лінії тіла у грудній ділянці, потерпілого ОСОБА_8 , від яких останній упав на землю.

Після виконання запланованого злочину ОСОБА_10 побіг до вищевказаного автомобілю, в якому його очікував ОСОБА_4 та далі за допомогою та безпосереднього сприяння ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину, з місця події зникли у невідомому напрямку, на автомобілі марки «Mercedes-Benz Е220 CDI», на болгарській реєстрації НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_5 о 15 годині 43 хвилин, потерпілий ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих тілесних ушкоджень помер у кареті швидкої медичної допомоги на території КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Воробйова, будинок № 5-г.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в пособництві у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненому на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, тобто в скоєнні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

07 серпня 2021 року, у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дманісі, Грузія, громадянина Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , покладається наявність ризиків, того що підозрюваний може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слід зазначити, що фактичними обставинами на підставі яких, в ході досудового розслідування, зроблено висновок про наявність вищевказаних ризиків є те, що підозрюваний ОСОБА_4 , є громадянином іншої держави, а саме Російської Федерації, і може перетнути у будь-який момент кордон України і тим самим уникнути кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, у якому останній обґрунтовано підозрюється.

Так, 07.08.2021 у ході проведення досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_4 на підставі постанови слідчого оголошено у державний розшук та заведено оперативно-розшукову справа за №003844 від 07.08.2021. Також у ході проведення оперативно-розшукових заходів по встановленню місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 було встановлено, що останній у період часу з 10.08.2021 по 16.08.2021 незаконно перетнув кордон України у напрямку із кодоном Республіки Польщі.

26.08.2021 підозрюваного ОСОБА_4 на підставі постанови слідчого оголошено у міжнародний розшук.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив злочин із особливою зухвалістю та жорстокістю, тим самим порушуючи статтю 3 Конституції України відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Також, відповідно до статті 27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Підозрюваний ОСОБА_4 , займає суспільно небезпечну позицію агресивної делінквентної поведінки, і в будь-який момент здійснить спробу для уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, яке і передбачене за інкриміноване йому діяння та продовжить вчиняти умисні злочини. Слід зазначити, що характер вчиненого підозрюваним злочину вказує на те що, у випадку надання йому свободи дій та пересування, він може здійснити спроби морального та фізичного тиску на свідків, що може виразитись у небезпеці для осіб, що взяли участь у кримінальному провадженні та приймали участь у інших слідчих діях, що само по собі містить в собі загрозу для життя та здоров`я, безпеки інших громадян України, що є найвищою соціальною цінністю держави.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 , являється громадянином іншої держави, не має зареєстрованого та постійного місця мешкання на території України, не працює, не навчається, не має стійких соціальних зв`язків. Все це свідчить про необхідність обмеження волі підозрюваного ОСОБА_4 на час досудового розслідування, адже завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. У випадку застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, здійснення вищевказаних завдань може бути нездійсненим.

Так, за клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області погодженого прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України 28.08.2021 слідчим суддею Малиновського районного суду було винесено ухвалу про задоволення вказаного клопотання.

02.06.2022 до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшов лист з Одеської обласної прокуратури, відповідно до якого було встановлено що за повідомлення відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Одеській області на території Естонії 19.02.2022 о 00:53 було затримано ОСОБА_4 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , який розшукується ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0001025 від 03.08.2021 за ч. 5 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Окрім цього, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Крім того, у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою особливо тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання його під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Також у своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого особою, та ризик його ухилення від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. При цьому, згідно з п. З ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І. А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у нашому випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

07.02.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та матеріали кримінального провадження відкриті для ознайомлення стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України.

Станом на сьогоднішній день підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник та інші сторони у кримінальному провадженні, у тому числі інші підозрювані та їх захисник не ознайомились з матеріалами вказаного кримінального провадження, а тому завершити його, тобто направити з обвинувальним актом до суду не представляється можливим.

Завершити досудове розслідування в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.02.2023 не представляється можливим, оскільки необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, надати сторонам кримінального провадження матеріали для ознайомлення, в тому числі і додатки до нього (перегляд відеозаписів, ознайомлення з відеозаписами допитів свідків у кримінальному провадженні, ознайомлення з висновками експертиз, тощо), скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. З КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, в силу норм п. 5 ч. 1 ст. З та ст. 219 КПК України досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, однак, воно не вважається закінченим, оскільки у даному випадку обвинувальний акт до суду не направлено, у зв`язку з тим, що здійснюється виконання вимог ст. 290 КПК України - ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, на виконання яких строки досудового розслідування не поширюються.

Однак, з урахуванням положень ч. З ст. 219 КПК України (із змінами та доповненнями, внесеними Законом № 1950-VІІІ від 16.03.2017), строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені для строків досудового розслідування.

Водночас, Законом № 1950-VІІІ від 16.03.2017 не внесено змін до ч. З ст. 197 КПК України, якою визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування, які не зменшилися й продовжують існувати, а також те, що по даному кримінальному провадженню необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, про те в наявності є об`єктивні причини, що перешкоджають направити обвинувальний акт до суду до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження тримання під вартою до 13.02.2023, необхідно продовжити строк його дії на 60 днів, які обчислювати з дня винесення ухвали, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001025, який складає до його спливу 6 днів з моменту закінчення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у строк якого не враховувати відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст. 290 України.

Враховуючи зазначені обставини, а також той факт, що на теперішній час ризики, встановлені у ході досудового розслідування, дійсні та об`єктивно підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, та за вказаних обставинах не можливо запобігти наведеним ризикам шляхом менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на докази, які на їх думку підтверджують їх правову позицію, та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду. Тобто, у положеннях даної статті наголошується на тому, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу, вина особи не є ще доказаною. Відповідно до положень ч.1 ст.94 КПК України слідчий суддя, суд під час здійснення кримінального провадження, й зокрема під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу оцінюють докази з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Під час обрання запобіжного заходу суд не повинен досліджувати питання доведеності вини підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу не повинен обґрунтовувати вину особи, оскільки на вимогу п.1ч.1 ст.178 КПК України він лише оцінює вагомість доказів, або їх достатність, переконливість. У такому випадку, слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, встановлює достатньо чи недостатньо доказів, наданих стороною обвинувачення щоб вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Досліджувати сутність доказів, викладених у клопотанні про застосування запобіжних заходів, або сутність доказів наданих стороною захисту, слідчий суддя не повинен. Фактично слідчий суддя перевіряє кількісну складову, а не якісну.

Слідчий суддя вважає, що продовження запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої, на даному етапі, підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів передбачених п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, саме вказаний ризик був доведений прокурором під час судового розгляду.

При цьому ризик переховування від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України) підтверджується тяжкістю злочинів у вчинені яких підозрюється ОСОБА_4 .

Вказана позиція, також, зазначена у рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії», (№7064/05 від 01 червня 2006 року) де зазначено, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя та вчинення нових злочинів. Проте, в цьому рішенні також зазначено, що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до увагу тільки тяжкість злочину. В зв`язку з викладеним слідчий суддя наводить і інші доводи з цього приводу.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується обставинами які встановлені в судовому засіданні, та яким слідчий суддя надає оцінку з урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а саме оцінюючи ступень міцності соціальних зв`язків підозрюваного за місцем його мешкання. Відповідно до встановлених обставин ОСОБА_4 громадянином іншої країни, не має постійне місце мешкання на території м. Одеси; ОСОБА_4 не являється інвалідом, не страждає будь-якими тяжкими захворюваннями; ОСОБА_4 є повнолітньою, дієздатною, працездатною особою.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою суд вважає, що вони не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

Відповідно до частини 4 пункту 1 статті 183 КПК України суд не визначає розмір застави, оскільки злочини які інкримінуються підозрюваному вчиненні із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 10.04.2023.

Строк дії ухвали слідчого судді з 10.02.2023 року по 10.04.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доручити слідчому.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1