Єдиний унікальний номер: 379/332/23
Провадження № 1-кп/379/35/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0000742, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Ріжки Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа

ОСОБА_9 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, умисно та безпричинно в період часу з 13.11.2022 по 11.02.2023, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв щодо своєї дружини ОСОБА_10 психологічне насильство. Зокрема, 13.11.2022 о 17 год. 40 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_10 домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу, чим вчинив домашнє насильство, за що в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_9 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_10 , 27.12.2022 об 11 год. 48 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_10 домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу, чим вчинив домашнє насильство, за що в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Одночасно з цим ОСОБА_9 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_10 , 16.01.2023 близько 09 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_10 домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу, чим вчинив домашнє насильство, за що в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Водночас, ОСОБА_9 продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_10 , 11.02.2023 близько 11 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_10 домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу. Таким чином, ОСОБА_9 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_10 , що призвело до психологічних страждань. Внаслідок насильства з боку чоловіка ОСОБА_9 у потерпілої ОСОБА_10 виникають негативні зміни в психоемоційному стані, а саме лабільність емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів. Ображаюча поведінка ОСОБА_9 для ОСОБА_10 має психотравмуючий характер та призводить до появи у неї психологічних (моральних) страждань, чим погіршує її соціальне функціонування.

Отже, ОСОБА_9 своїми умисними, протиправними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст.126-1 КК України.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження

28.02.2023 між потерпілою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_9 , з іншої сторони, укладено угоду про примирення, яку подано до суду одночасно з обвинувальним актом.

Згідно з цією угодою про примирення сторони повністю погодилися з формулюванням підозри та правовою кваліфікацією дій ОСОБА_9 за ст. 126-1 КК України. Підозрюваний ОСОБА_9 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину в зазначеному діянні.

Згідно умов угоди про примирення обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_9 буде призначено покарання за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. Одночасно сторони розуміють, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. Також сторони розуміють, що в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про можливість затвердження цієї угоди про примирення та зазначив, що при укладені цієї угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні заявила, що угода про примирення ініційована саме нею, просила затвердити угоду, та зазначила, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення, ствердив про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягав на затвердженні угоди.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про примирення та призначення покарання

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить із наступного.

Частиною 1 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

За положенням ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000742, відомості про яке внесені до ЄРДР 11.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, може бути укладена угода про примирення за ініціативою потерпілої.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди було ініційовано саме потерпілою у кримінальному провадженні, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_9 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як пом`якшуючі покарання, та визнає відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд також погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як обтяжуючі покарання, та визнає відповідно до п.6-1, п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Оскільки умови угоди про примирення, її форма і зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, що згідно з положеннями ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність двох пом`якшуючих покарання обставин та двох обтяжуючих покарання обставин, те, що угода про примирення може бути укладена у цьому провадженні відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_9 узгодженої сторонами міри покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі з його звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, що створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд також вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_9 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 91-1, 126-1 КК України, ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 лютого 2023 року між потерпілою ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000742, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2023 року.

ОСОБА_11 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_9 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Іспитовий строк ОСОБА_9 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_9 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Вирок проголошено 22.03.2022 о 14-00 годині негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_12