Справа № 214/3647/22
1-кп/214/706/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене 16 липня 2022 року до ЄРДР під №0000554, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) або інших осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого згідно з положеннями ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) або інших осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у середині лютого 2022 року (точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося за можливе), у вечірній час доби, разом з ОСОБА_6 , за добровільної згоди ОСОБА_4 знаходились у приміщенні житлової квартири останнього, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та в подальшому залишились в ній ночувати, а ОСОБА_4 наступного дня, близько 05 годині 10 хвилин, залишив приміщення вказаної квартири, при цьому за власної згоди залишив у ній ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого того ж дня (точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося за можливе), не пізніше 18 години,у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, спільно, із корисливих мотивів, будучи впевненими, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, і вони носять таємний характер, із приміщення вищевказаної квартири здійснили крадіжку належного ОСОБА_4 майна, а саме ноутбука «Dell Inspiron 3521», чорного кольору, вартістю 4080 грн. та перфоратора «Craft CBH-626», синього з чорним кольору, вартістю 1064,50 грн., після чого залишили місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 5144,50 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_6 у середині лютого 2022 року (точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося за можливе), у вечірній час доби, разом з ОСОБА_5 , за добровільної згоди ОСОБА_4 знаходились у приміщенні житлової квартири останнього, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та в подальшому залишились в ній ночувати, а ОСОБА_4 наступного дня, близько 05 годині 10 хвилин, залишив приміщення вказаної квартири, при цьому за власної згоди залишив у ній ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , після чого того ж дня (точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося за можливе), не пізніше 18 години,у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, спільно, із корисливих мотивів, будучи впевненими, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, і вони носять таємний характер, із приміщення вищевказаної квартири здійснили крадіжку належного ОСОБА_4 майна, а саме ноутбука «Dell Inspiron 3521», чорного кольору, вартістю 4080 грн. та перфоратора «Craft CBH-626», синього з чорним кольору, вартістю 1064,50 грн., після чого залишили місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 5144,50 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннята підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він дуже жалкує з приводу вчиненого та зробив для себе належні висновки, а також пояснив, що він разом із ОСОБА_6 частково відшкодували потерпілому завдану матеріальну шкоду, сплативши йому всього 3000 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 також повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннята також підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він дуже жалкує з приводу вчиненого та зробив для себе належні висновки, а також пояснив, що він разом із ОСОБА_5 частково відшкодували потерпілому завдану матеріальну шкоду, сплативши йому всього 3000 грн.

Окрім показань обвинувачених, судом були досліджені письмові документи, які задовільно характеризують особу кожного обвинуваченого за місцем їхнього проживання, підтверджують відсутність у них судимості та відповідні медичні документи, які свідчать про те, що обвинувачені під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебувають (а.с. 30-44).

У зв`язку з повним визнанням кожним обвинуваченим своєї вини, суд, отримавши на це згоду всіх учасників судового провадження, дослідив наступні докази: показання кожного обвинуваченого та письмові документи кримінального провадження, які характеризують їх особу, визнавши у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у кожного обвинуваченого та всіх учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, впевнився у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується задовільно, раніше не судимий згідно з положеннями ст. 89 КК України, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , визнаються щире каяття останнього та часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , визнаються щире каяття останнього та часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Запобіжний захід до обвинувачених не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7