Справа № 466/9754/22
Провадження № 1-кп/466/341/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

справа №466/9754/22, 1-кп/466/341/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в залі суду м.Львова кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, з середньою-спеціальною освітою, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

встановив:

05 вересня 2022 року приблизно об 10:40 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, перебуваючи по вул. Хвильового, поблизу будинку №16 у м. Львові, біля бордюру на землі знайшов два згортки фольги з кристалічною речовиною невідомого походження.

Усвідомлюючи по зовнішньому вигляді, що це психотропна речовина, підняв та забрав її із собою з метою власного вживання, без мети збуту, таким чином незаконно придбав (знайшов) та зберігав психотропну речовину без мети збуту, в якій, згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № CЕ-19/114-22/15807-НЗПРАП від 21.10.2022, виявлено PVP масою 0,1815 грам, який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

В подальшому, ОСОБА_4 , 05.09.2022, приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи на вул. Лінкольна, 45 у м. Львові, був виявлений працівниками поліції, яким під час огляду місця події добровільно видав зазначену психотропну речовину, яку він попередньо знайшов та незаконно зберігав при собі без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. Розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотопних речовин без мети збуту.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, дані про особу винного, зокрема те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини першої ст.309 КК України у виді обмеження волі, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і до нього слід застосувати вимоги ст. ст. 75, 76 КК України.

Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/114-22/15807-НЗПРАП від 21.10.2022 в розмірі 1510,24грн.

Речові докази по справі, відповідно до постанови дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 22.10.2022, а саме: номерний пакет Експертної служби №5655337, в якому містяться: номерний полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС України (5655337), в якому знаходяться два згортки, в яких виявлено кристалічну речовину білого кольору, в якій виявлено PVP, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,1815грам , які зберігаються в камеру зберігання речових доказів відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, слід знищити.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376, 381-382, 394 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати засудженому з часу постановлення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/114-22/15807-НЗПРАП від 21.10.2022 в розмірі 1510,24грн. (одну тисячу п`ятсот десять гривень двадцять чотири коп.).

Речові докази по справі, відповідно до постанови дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 22.10.2022, а саме: номерний пакет Експертної служби №5655337, в якому містяться: номерний полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС України (5655337), в якому знаходяться два згортки, в яких виявлено кристалічну речовину білого кольору, в якій виявлено PVP, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,1815грам, які зберігаються в камеру зберігання речових доказів відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок надруковано в нар.кім.в 1 екз.

Суддя ОСОБА_1