Справа № 352/155/23
Провадження № 11-сс/4808/76/23
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області 02 лютого 2023 року про арешт майна по кримінальному провадженні №0000039 від 27.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2023 року задоволено клопотання про арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавленні права на використання, розпорядження та відчуження, на транспортний засіб марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (номер кузова) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 22.05.2020 належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 ..

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що майно, щодо якого подано клопотання про арешт, зокрема транспортний засіб - автомобіль марки «Мазда», вилучено згідно протоколу огляду від 27.01.2023 та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні згідно постанови слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м.Тисмениця) ОСОБА_7 від 28.01.2023 року.

З урахуванням обґрунтованості правової підстави для арешту майна, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про накладення арешту на майно, щодо якого подано клопотання.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, володілець майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Щодо пропуску на апеляційне оскарження ухвали зазначає, що про розгляд справи не був повідомлений, жодних повідомлень суду не отримував, про наявність ухвали дізнався, коли почав розшукувати свій автомобіль.

Вважає, що слідчим суддею було грубо порушені його права як власника майна, а тому ухвала підлягає скасуванню.

Апелянт наголошує на тому, що на даний час у ході проведення досудового розслідування здійснено весь комплекс необхідних слідчих дій, але за цей час жодній особі не повідомлено про підозру. Здійснено огляд автомобіля, процесуально зафіксовано всю необхідну інформацію, призначені всі експертизи, в тому числі предметом яких було безпосереднє дослідження автомобіля, а тому потреба в подальшому застосуванні арешту майна відпала. Транспортний засіб є матеріально вартісним, а зберігання на території майданчика тимчасового затриманих транспортних засобів у неналежних умовах призводить до його псування і нищення, не захищає від проникнення на територію інших осіб, що в сукупності не забезпечує його схоронність. Автомобіль потребує догляду, а тому він переживає за його технічний стан.

Повідомляє про те, що автомобіль на законних підставах був переданий в оренду ОСОБА_8 , яка знаходилась за кермом під час ДТП, а тому при визнанні її винною, автомобільне підлягає спеціальній конфіскації. Так як він не знав і не міг знати про його можливе незаконне використання.

Слідчим суддею застосовано найбільш обтяжливий спосіб арешту, відповідно до якого він позбавлений прав щодо його майна. При цьому жодної аргументації в ухвалі слідчого судді не наведено при прийнятті рішення.

Просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді та постанови нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль.

До початку судового розгляду прокурор Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав клопотання про розгляд даного провадження у порядку письмового провадження згідно ст.406 КПК України. З приводу скасування арешту на майно - на транспортний засіб марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (номер кузова) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 22.05.2020 належить ОСОБА_6 , не заперечує, оскільки всі необхідні експертизи з даним автомобілем проведено. Доцільності подальшого застосування арешту на майно прокурор не вбачає. Додатково повідомляє про скерування 17.03.2023 року до суду обвинувального акту у кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України.

Апелянт ОСОБА_6 подав до початку розгляду поданої ним апеляційної скарги заяву, в якій зазначає проте, що він повідомлений про розгляд провадження на 22.03.2023 року та просив розглянути клопотання про скасування арешту за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні клопотання.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 та ч. 1 ст. 406 КПК України апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право звернення до суду. Проте, це право не є абсолютним та може бути піддано обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за захистом законних прав, свобод та інтересів в кримінальному провадженні визначений Кримінальним процесуальним кодексом України.

Встановлено, що володільцем майна на яке накладено арешт транспортний засіб «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (номер кузова) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 22.05.2020 належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 ..

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, ч.1 ст. 174 КПК України передбачена також можливість оскарження арешту майна особою, яка не була присутня при розгляді питання про арешт майна, шляхом її звернення до слідчого судді суду першої інстанції з клопотання про скасування арешту майна.

Зі змісту ухвали слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області 02 лютого 2023 року вбачається, що слідчим суддею суду першої інстанції було прийнято рішення про розгляд клопотання про накладення арешту без повідомлення володільця майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна.

В даному випадку, апеляційна скарга подана володільцем майна ОСОБА_6 , на ухвалу, якою накладено арешт на транспортний засіб, що належить йому на праві приватної власності.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.284,303,306,307 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінально-процесуального закону.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У відповідності до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні СВ відділення поліції №1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області перебувало кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 27.01.2023 року близько 09.05 год. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Н-09 «Мукачеве-Львів», в межах с. Тязів по вул. Центральна Ямницької ТГ, в напрямку м. Галич, проявила неуважність та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який йшов в попутному напрямку, за межами проїзної частини дороги. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований до КНП "ОКЛ ІФ ОР". Так, 27.01.2023 року працівниками Відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, в ході проведення огляду місця події вилучено автомобіль марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (номер кузова) НОМЕР_2 , із слідами механічних пошкоджень та поміщено на майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою м. Тисмениця, вул. Українки, 4 Івано-Франківської області. Постановою СВ відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 28.01.2023 транспортний засіб - автомобіль марки «Мазда» визнано речовим доказом. Враховуючи те, що транспортний засіб має значення речового доказу у кримінальному провадженні, в тому числі зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, з метою проведення всіх необхідних судових експертиз, та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також відповідно збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та забезпечення кримінального провадження, просив накласти арешт на автомобіль марки «Мазда», заборонивши використання, розпорядження та відчуження майна.

Крім того, матеріалами кримінального провадження стверджується, що згідно з постановою слідчого від 28.01.2023 року вилучений автомобіль, «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що транспортний засіб - автомобіль марки «Мазда», вилучено згідно протоколу огляду від 27.01.2023 та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000039 від 27.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України згідно постанови слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м.Тисмениця) ОСОБА_7 від 28.01.2023 року, що послужило підставою для прийняття рішенням слідчим суддею про накладення арешту на майно, щодо якого подано клопотання.

Відповідно до положення ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема якщо майно є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

Вилучений автомобіль, «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,,визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні і є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди цього злочину, а тому рішення слідчого судді про задоволення клопотання про арешт майна відповідає вимогам закону.

На думку апеляційного суду, вилучене майно відповідало критеріям, визначеним ч.2 ст.167КПК України та на час ухвалення судового рішення існували достатні підстави вважати, що воно підлягало арешту, оскільки було використане як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди. Суд першої інстанції вважав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з метою збереження речових доказів та їх дослідження органами досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано було застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Отже, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна. Слідчий суддя дотримався вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є ухвала слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області 02 лютого 2023 року про арешт майна, а тому апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення на час його ухвалення за результатами розгляду відповідного клопотання про накладення арешту на майно.

Зі змісту доводів ОСОБА_6 вбачається, що він не оспорює наявність певних правових підстав для ухвалення судом рішення про накладення арешту на транспортний засіб на час ухвалення судового рішення, однак вважає, що на даний час органом досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії у зв`язку з чим відпала необхідність в застосування вищевказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, питання про скасування арешту транспортного заходу у зв`язку зі зміною обставин, які були правовою підставою для задоволення клопотання про арешт майна та ухвалення відповідного рішення судом першої інстанції, виходить за межі повноважень апеляційного суду.

Зокрема, відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, відповідно до клопотання прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на даний час кримінальне провадження разом з обвинувальним актом направлено до суду першої інстанції у зв`язку з чим питання щодо скасування арешту автомобіля марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відноситься до компетенції вказаного суду.

Так, у відповідності до поданого клопотання прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , 17.03.2023 року скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000039 від 27.01.2023 року щодо ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Вищевказане рішення не позбавляє ОСОБА_6 звернутись до суду першої інстанції з відповідним клопотанням про скасування арешту на автомобіль марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (номер кузова) НОМЕР_2 , у зв`язку з тим, що відпала потреба у продовженні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2023 року про арешт майна по кримінальному провадженні №0000039 від 27.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5