Провадження № 1-кп/760/1213/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0002885 від 19.10.2021, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 .

Суд, розглядаючи згідно вимог ст. 331 КПК України клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходить з такого.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , обґрунтовуючи клопотання, зазначила, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також просила врахувати дані про особу обвинуваченого, тяжкість скоєних ним злочинів.

Захисник в судовому засіданні вказала на необхідність зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі (домашній арешт), мотивуючи наявністю місця проживання та роботи, а також просила врахувати стан здоров`я ОСОБА_7 , наявність тяжких хронічних захворювань.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про доведеність обставини, які свідчать, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати на даній стадії кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. ст. 187, 115 КК України, що підтверджується матеріалами, які надійшли до суду.

Підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час судового провадження стало доведення перед судом ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_7 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків.

Наведені ризики та твердження обґрунтовані та підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні розбою, поєднаного з проникненням до приміщення, а також незакінченому замаху на умисне вбивство, з метою приховання іншого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне; також обвинувачений не має постійного місця проживання у м. Києві, за місцем судового розгляду та здійснення кримінального провадження, офіційно не працевлаштований та не має офіційних доходів; раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та має судимості; є особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство; у кримінальному провадженні не досліджено докази.

Вказані обставини, які встановлені та доведені під час розгляду кримінального провадження, які обґрунтовували та обґрунтовують продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого не змінилися. Обсяг та зміст висунутого обвинувачення стосовно обвинуваченого залишився без змін.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, що може бути призначене обвинуваченому, тяжкість висунутого обвинувачень в умисних злочинах проти життя та здоров`я особи, відсутність у обвинуваченого офіційних та законних доходів, а також постійного місця проживання у м. Києві, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з вказаними ризиками обвинувачений ОСОБА_7 , не маючи офіційних та законних доходів, постійного місця проживання за місцем розгляду справи, як особа, якій загрожує суворе покарання на строк до 15 років чи довічне позбавлення волі, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, із значною імовірністю може переховуватися від суду, незаконно впливати на хід судового розгляду та учасників процесу, а також для забезпечення засобами існування вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищезазначені обставини, на переконання суду, є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду, не гарантує запобігання цим ризикам, що також спростовує доводи сторони захисту в кримінальному провадженні.

На даний час ризики, як зазначено раніше, будь-яким чином не зменшилися, залишаються незмінними, незважаючи на тривалість кримінального провадження, тобто є триваючими, доводи сторони захисту, зокрема, щодо задовільних характеристик, наявності місця проживання та соціальних зв`язків не спростовують їх та не підтверджені жодним доказом. Даних про неможливість перебувати в місцях позбавлення волі за станом здоров`я обвинуваченого також суду не надано.

Безумовно, тривалість кримінального провадження є обставиною, яка враховується судом, але вона не виходить за межі розумних строків, обумовлена тяжкістю висунуто обвинувачення, необхідністю повного дослідження доказів, проведення експертних досліджень.

Враховуючи викладене, зважаючи на раніше наведені обставини кримінального провадження, інші запобіжні заходи не забезпечать запобігання раніше вказаним ризикам.

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Відтак, зважаючи на раніше викладене, зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 днів.

На підставі п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_7 , оскільки злочини, у вчиненні яких він обвинувачується, вчинені із застосуванням насильства.

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15.04.2023 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор ».

Строк дії ухвали до 15.04.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий

Судді