Справа № 304/1644/22 Провадження № 1-кс/304/332/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000134 від 05 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буківцьово Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійною технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В :

заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000134 від 05 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 20 грудня, поклавши на підозрюваного відповідні обов`язки. Клопотання мотивує тим, що 04 вересня 2022 року близько 21.00 год ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2108», р/н НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі місцевого значення Чорноголова Смерекова С-070203, будучи неуважним, не врахував дорожню обстановку, проявив недбалість та у порушення п. 12.3, 1.10 ПДР України, навпроти будинку № 236 у селі Чорноголова у напрямку села Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області, допустив наїзд на пішоходів, які рухалися дорогою у попутному напрямку, спричинивши потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тілесні ушкодження середньої тяжкості. Слідчий зазначає, що у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється громадянин України ОСОБА_4 , якого 20 жовтня 2022 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. Вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадження доказами, а відтак у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи, яке покарання йому загрожує в разі доведення його вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та з метою виконання покладених на підозрюваного обов`язків, перешкоджання вчиненню ним нових правопорушень, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука чи застава будуть недостатньо ефективними, що відповідно дає підстави для обрання ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як домашній арешт. На підставі наведеного ініціатор клопотання просить задовольнити таке та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 20 грудня, поклавши на підозрюваного обов`язки прибувати до нього, прокурора або суду за першою вимогою та не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду у нічний період доби.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 дане клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти застосування відносно нього запобіжного заходу заперечив та просив у задоволенні клопотання відмовити, а його захисник адвокат ОСОБА_5 додатково вказувала на те, що ризики прокурором не доведені, при тому, що підозрюваний постійно з`являється за викликами органу досудового розслідування, та окрім цього відшкодував завдану потерпілим шкоду і такі не мають до нього жодних претензій. Крім цього зазначила, що батько підозрюваного помер та з 2017 року він самостійно піклується про свою матір, яка хворіє, через що потребує відповідного лікування, в тому числі транспортування до міста Ужгорода. З цього приводу надала у розпорядження слідчого судді копії підтверджуючих документів.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та надані захисником копії документів, приходить до такого висновку.

Згідно статті 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Положеннями статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію та інші обставини.

У судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання встановлено, що 04 вересня 2022 року о 21.08 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що по АДРЕСА_2 , рухаючись по центральній дорозі на своєму автомобілі ВАЗ 2108, р/н НОМЕР_1 , здійснив наїзд на доньку заявника ОСОБА_9 , якій 23 роки та її двоюрідну сестру, якій 24 роки (а. к. 7).

Також із даних матеріалів видно, що за вказаним фактом 05 вересня 2022 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 07 листопада 2022 року (а. к. 5).

Про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, 20 жовтня 2022 року було повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 49-50).

При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ініціатор клопотання просить слідчого суддю врахувати докази вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, а також ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23 січня 2012 року № 30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, за класифікацією статті 12 КК належить до нетяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачає можливість покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, суд вважає, що наведені у клопотанні слідчого обставини у сукупності, дають достатні підстави вважати наявним та обґрунтованим ризик втечі з метою ухилення підозрюваним ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків ініціатором клопотання обґрунтовується посиланнями на те, що ОСОБА_4 проживає разом з ними у одному населеному пункті.

На даному етапі досудового розслідування ризик впливу на потерпілих та свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих і свідків та їх дослідження, й тому, заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них це об`єктивна необхідність забезпечення показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими/свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За таких обставин, оскільки допит потерпілих та свідків судом у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, тому слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваних ОСОБА_4 на осіб, які є потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань. В той же час слідчий суддя також враховує пояснення захисника ОСОБА_5 про те, що потерпілі не мають до підозрюваного ОСОБА_4 претензій і шкода їм відшкодована.

При цьому слідчий суддя не вважає обґрунтованими доводи ініціатора клопотання щодо наявності ризику перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки жодних конкретних можливих дій підозрюваного, спрямованих саме на перешкоджання провадженню ним не зазначено.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом закону домашній арешт як запобіжний захід може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_4 (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення), про що свідчать, зокрема надані слідчому судді докази.

Слідчий суддя погоджується з частковим існуванням ризиків, зазначених у клопотанні, однак вважає недоведеним факт недостатності підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків.

У той же час слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не враховано того, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, раніше не судимий, на його утриманні перебуває тяжкохвора мати, при цьому батько помер, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, що свідчить про наявність сталих соціальних зв`язків, а відтак, належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відтак, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, в той же час зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність ініціатором клопотання наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до частини 5 статті 194 КПК, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Внаслідок існування зазначених вище ризиків слідчий суддя вважає необхідним покладення на підозрюваного ОСОБА_4 низки обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, в межах вимог клопотання, тобто до 20 грудня 2022 року.

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 181, 186, 193, 194, 196, 198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000134 від 05 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Буківцьово Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

У порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 20 грудня 2022 року наступні обов`язки:

1) прибувати до заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора та суду на першу їхню вимогу;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1