Провадження № 1-кп/557/121/2022
Справа № 557/1231/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2022 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 26.09.2022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шеломец Красненського району Смоленської області російської федерації, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , росіянин, громадянин російської федерації, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, неодружений, раніше судимий 01.07.2022 Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , 27 вересня 2022 року, близько 13 години, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ та від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ та від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), перебуваючи в приміщенні магазину «Цитрус», який належить ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до касового прилавку та здійнив крадіжку грошових коштів в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень з шухляди для зберігання грошей, однак, свій умисел на незаконне заволодіння чужим майном не завершив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був виявлений продавцем вказаного магазину і був затриманий працівниками магазину при спробі вийти з магазину з викраденими грошима.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, а саме - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану.

4.Позиції сторін кримінального провадження.
4.1.Позиція сторони обвинувачення.
Позиція сторони обвинувачення слідчим начальника Слідчого відділення Відділення поліції № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 та затверджений прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_2 .

За змістом обвинувального акту, який підтримав прокурор, орган досудового розслідування вважав установленим те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 15, частиною 4 ст. 186 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор просила визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 186 КК України, зазначила, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Прокурор просила призначити покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України сім років позбавлення волі. За сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2022 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 1 місяць.

4.2. Позиція сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень за пред`явленим обвинуваченням визнав, надав показання, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи не оспорював.

4.3. Позиція потерпілого.
Потерпіла ОСОБА_4 надала показання, правову кваліфікацію дій обвинуваченого не оспороювала при призначенні покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду, просила суворо не карати, вказала, що претензій до нього не має.

5.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
5.1.Показання обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 15, частиною 4 статті 186 визнав повністю, у скоєному розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним злочину, які викладені в обвинувальному акті, та дав показання стосовно обставин скоєння ним кримінальних правопорушень, - час, місце, спосіб, мета скоєння кримінального правопорушення.

Зокрема, показав, що того дня йому потрібні були гроші, щоб передати батькові в лікарню. Він зайшов у магазин, взяв гроші з каси і намагався вийти з магазину, однак, був затриманий при виході з магазину касиркою. Стверджував, що діяв у стані афекту. Визнав, що в магазині в момент заволодіння ним грішми були інші люди.

5.2.Показання потерпілої.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що в момент вчинення злочину її на місці не було. Працівники повідомили їй, що невідома особа намагалася пограбувати магазин, але була затримана працівниками.

5.3. Показання свідків.
У даному кримінальному провадженні свідки судом не допитувалися.

5.3.Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
Оскільки учасники кримінального провадження не оспорювали обставин справи суд за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів по справі, а обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст обставин даного кримінального правопорушення. Свою позицію висловлюють добровільно.

Судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого суд оцінює як правдиві, оскільки в цілому вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.

6.Висновки суду.
Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання наданих прокурором доказів недопустимими, відповідно до положень частини третьої статті 89 КПК України.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

Проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає існування будь-яких інших подій, ніж ті, що викладені в обвинувальному акті.

Суд дійшов висновку, що прокурор надав допустимі, належні, достовірні та достатні докази для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану

7.Обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

8.Мотиви призначення покарання обвинуваченому.
Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується негативно, вчиняє побутові конфлікти, не працює, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, вчиняє домашнє насильство стосовно своєї матері, раніше судимий.

За таких обставин суд вважає, що покарання ОСОБА_3 повинно бути визначено у виді позбавленння волі оскільки вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, його перевиховання та виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він будучи раніше судимим, відповідних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку, вчинив новий злочин.

При призначенні покарання суд також враховує положення ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Крім того, до покарання має бути приєднано частково невідбуту частинку покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2022 року.

Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_3 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом з застосуванням ст. 69 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

9.Мотиви ухвалення рішення про відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення, щодо вирішення цивільного позову.
У даному кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення не застосовувались, цивільний позов не заявлений.

10. Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів.
Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень частини 9 статті 100 КПК України, зокрема, речові докази вважати такими, що повернуті власнику.

11. Мотиви ухвалення рішення щодо запобіжного заходу.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий і скоїв злочин в період відбуття покарання, суд вважає необхідним до вступу вироку в закону силу обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2022 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років і 9 (дев`ять) місяців.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання та тримання під вартою ОСОБА_3 обчислювати з моменту взяття під варту, а саме з 21 листопада 2022 року.

Утримання ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу проводити у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Після вступу вироку в законну силу речові доказу по справі грошові кошти в сумі 1200 грн. - які передано на зберігання власниці - потерпілій ОСОБА_4 , залишити потерпілій, звільнивши від зобов`язань по зберігальній розписці;

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб після проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1