ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1623/23 Справа № 202/2898/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

10 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 рокуобвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2023 року.

Із вказаним судовим рішенням не погодився захисник та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. На обґрунтування своїх вимог вказує, що небезпеку переховування неможливо вимірювати лише залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують. Зауважує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, має маму похилого віку, також обвинуваченому гарантують працевлаштування.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 не може впливати на свідків, оскільки не знає їх прізвищ, місця проживання та з ними не знайомий. Також зауважує, що жодного доказу інкримінованого злочину передбаченого ст. 307 КК України у матеріалах кримінального провадження немає також відсутні ризики заявлені стороною обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційного скарги захисника, клопотань про бажання приймати участь у судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 422-1 КПК України, від останнього не надходило.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

02.12.2021 року до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, зокрема переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на учасників кримінального провадження, у зв`язку з чим прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

У клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу, належним чином обґрунтована наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд правильно врахував те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому з урахуванням даних обставин провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_8 правильно прийшов до висновку про продовження строку тримання під вартою, а також про те, що зміна запобіжного заходу під час розгляду провадження в суді першої інстанції на більш м`який, не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним ст.177 КПК України та належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано характер скоєного кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який він ніде не працевлаштований, доказів законного отримання доходу не зазначив і не надав, не одружений, раніше судимий за кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, має на утриманні матір, яка хворіє, відсутні міцні соціальні зв`язки, однак вказаних даних явно недостатньо для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також, колегією суддів, враховано наявність ризиків, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, що обвинуваченому інкримінуються вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, на думку сторони обвинувачення, був активним учасником злочинної організації, більше року систематично здійснював дії, спрямовані на досягнення заздалегідь розробленого плану щодо незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин; впливати на учасників кримінального провадження оскільки як встановлено досудовим слідством, учасники злочинної організації тісно пов`язані між собою.

Колегія суддів зазначає, що заявлені ризики є вкрай вірогідними та на даний час дають беззаперечні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.

Передчасними є доводи апеляційної скарги захисника в частині оцінки доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а відповідна оцінка діянню особи здійснюється судом лише під час ухвалення за результатами розгляду кримінального провадження остаточного судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у ОСОБА_8 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наявні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає виправданим саме такий обраний запобіжний захід, оскільки обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні ризики дають підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів не вбачає на даний час, надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою, оскільки приймає до уваги тяжкість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення з сукупністю ризиків встановленими судом першої інстанції та даними про особу останнього.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді