Провадження № 1-і/537/1/23
Справа № 537/785/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засдіання ОСОБА_2 , прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальне провадження №30000055 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючоого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, -

встановив:

На розгляді в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000055 від 01.02.2022 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на розгляді в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000055 від 01.02.2022 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Під час судового засідання згідно ухвали судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_6 від 01.12.2022 ОСОБА_4 змінено міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів. Строк дії зазначеного запобіжного заходу закінчується 29 січня 2023 року. Наразі, у зв`язку із закінчення строку дії зазначеного запобіжного заходу та судовим розглядом, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 . У ході розслідування встановлено, що 01.02.2022 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 разом з особою, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження за № 0000143, перебували на зупинці громадського транспорту «Залізничний вокзал» неподалік торгового центру «Амстор», що за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. О. Халаменюка, буд. 7, де помітили потерпілого ОСОБА_7 котрий мав при собі рюкзак. Після чого у ОСОБА_4 та особи, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження за № 0000143, виник спільний прямий умисел на відкрите заволодіння чужим майном. Своїми умисними діями, що виразилися в відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Метою вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти інші злочини у тому числі проти власності. Отже, ризики вказані в ухвалі Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.12.2022на даний час не зменшились та повною мірою виправдовують необхідність продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим прокурором подано клопотання до суду.

В судовому засіданні представник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Також зазначила, що не заперечує проти розгляду даного клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 без відео та аудіофіксації, у зв`язку з відключенням світла та воєнним станом.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав заяву, відповідно до якої, у зв`язку із відсутністю світла, військовим станом на території України (повітряної тривоги) та неможливістю проведення відео конференції із СІЗО, просить провести судове засідання без відео та аудіо фіксації.

Згідно ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання суддом не здійснювалась.

Суд, заслухавши пояснення захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.06.2022 обвичнуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 21.08.2022.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.08.2022 обвичнуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту до 16.10.2022.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.10.2022 обвичнуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту до 13.12.2022.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.12.2022 обвичнуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою до 29.01.2023.

На даний час розгляд кримінального провадження в суді не завершено.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Гарькавий проти України», №25978/07 від 18.02.2010 зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «с» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Отже право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Прокурором доведено, що встановлені судом ризики, а саме ризик вчиняти інше кримінальне правопорушення, переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого на даний час не зникли та не зменшилися, що не спростовано стороною захисту.

Враховуючи, те, що санкція ч. 2 ст. 186 КК України, яка інкримінується ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, що він може переховуватись від суду (пункт 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України), оскільки останній не має постійного місця робити, відповідно і джерел доходу, не навчається, вчинив тяжкий злочин.

Тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте подекуди таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Крім того, ризик втечі оцінюється у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками.

Медичних висновків, які б обґрунтовано давали суду підстави вважати, що за станом здоров`я обвинувачені не можуть утримуватися в умовах СІЗО, сторонами не подано.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів, правильності кваліфікації дій вирішуються під час судового провадження під час розгляду справи по суті.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотань судом вивчалася можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених судом ризиків. На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе його унеможливити. Застосування домашнього арешту на даній стадії судового розгляду є недоцільним з огляду на відсутність особливої довіри до обвинувачених в підтвердження можливості дотримання ними процесуальних обов`язків. Особисте зобов`язання як і застава, на думку суду, з урахуванням особи обвинуваченого, характеру обвинувачення, тяжкості покарання, що йому загрожує, не забезпечить його належної поведінки. Письмових зобов`язань інших осіб про поруку за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та їх доставки до суду не надходило.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ст. 177, 178, 197, 199 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Зважаючи на те, що завершення судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередніх ухвал про тримання під вартою є неможливим, суд дійшов висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України чи підстав для застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, мета, підстави, що стали обставиною для обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою є й надалі актуальними, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, беручи до уваги всі досліджені обставини справи, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави.

Керуючись статтями 177, 183, 314, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючоого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 25.01.2023 до 25.03.2023, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду виготовлено та підписано 25.01.2023.

Суддя ОСОБА_1