ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/335/23 Справа № 202/6379/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у смт Приазовське, Приазовського району, Запорізької області, одруженому, який працює на посаді начальника дистанції електропостачання РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», раніше не судимому, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 .

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведене, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме - висновком експерта №27-22 від 21.11.2022, показаннями свідків, висновком експерта від 21.10.2021 №СЕ-19/104-21/32823-ПЧ тощо.

Зазначає, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором не доведено, що обґрунтовано існує ризик впливу ОСОБА_7 на свідків за провадженням, так як, свідок у провадженні допитаний 26.05.2021 та 27.09.2021, а про підозру ОСОБА_7 повідомлено лише 13.01.2023, що дає підстави стверджувати, що ОСОБА_7 на протязі майже 2,5 років об`єктивно мав змогу вплинути або впливати на свідка, але не робив цього, що на думку слідчого судді виключає наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором не доведена наявність ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказує, що фактичні обставини вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 мали місце восени 2020 року, питання про обрання запобіжного заходу ініційоване прокурором перед слідчим суддею 16.01.2023, будь-яких доказів на підтвердження того, що в період з вересня 2020 по січень 2023 підозрюваний вчиняв спроби вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, слідчому судді не надано, що свідчить про відсутність ризику вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень у майбутньому.

Також зазначає, що ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду є недоведеним, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 є обвинуваченим за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0000163 від 23.02.2021, яке перебуває у провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Строк дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000163 від 23.02.2021 відносно ОСОБА_7 сплив.

Кримінальне провадження № 0000309 від 08.09.2022, у рамках якого розглядається клопотання, виділено з кримінального провадження № 0000163 від 23.02.2021.

З пояснень прокурора встановлено, що процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000163 від 23.02.2021, та № 0000309 від 08.09.2022 є належною. Фактів ухилення від органів досудового розслідування або суду не було.

Крім того, підставами стверджувати про відсутність ризику переховування є те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки у місці свого постійного проживання (м. Дніпро, де зареєстрований з 2018 року), одружений, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, є особою призовного віку, що позбавляє його можливості залишити територію України.

При цьому, доводи прокурора про те, що ризик переховування підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, не є слушним, так як сама по собі тяжкість ймовірного покарання не є безумовною підставою для твердження про наявність вказаного ризику.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали провадження містять вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

За вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала слідчого судді в повій мірі відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, відомостей про його особу, міцність соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, обставини досудового розслідування, беручи до уваги відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку, який колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідає практиці Європейського суду з прав людини, адже він оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

Колегія суддів вважає, що прокурором не доведено обставин, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків слідчого судді, тому колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4