Дата документу 03.02.2023Справа № 554/257/23
Провадження № 1-кп/554/864/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002760 від 18.12.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, освіта базова загальна середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2022 ОСОБА_7 вирішив придбати ноутбук марки «HP», моделі «ProBook 440 G7», вартістю 1380, 00 грн, який знайшов на платформі онлайн оголошень «ОLХ». Цього ж дня він домовився про зустріч з продавцем вказаного ноутбуку, а саме з ОСОБА_6 та18 грудня 2022, близько 18 години 00 хвилин, за адресою проживання продавця, що по АДРЕСА_3 .

18 грудня 2022, близько 17 години 33 хвилин ОСОБА_7 , під приводом купівлі ноутбука марки «HP» моделі «ProBook 440 G7» ввійшов до приміщення квартири АДРЕСА_4 , де його зустрів син власника ноутбука неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, під час огляду вказаного ноутбука, який йому показав неповнолітній ОСОБА_5 , у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме ноутбуком марки «HP» моделі «ProBook 440 G7» та він умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань, застосовував до неповнолітнього ОСОБА_5 аерозольний газовий балончик «Терен-4», що мав сльозогінну і дратівливу дію, розпиливши його вміст в обличчя потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді хімічних опіків обох очей, яке могло утворитися від дії хімічного реагенту (балончика) та кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, ОСОБА_7 відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 , схопивши упакований у картонну коробку ноутбук марки «HP» моделі «ProBook 440 G7», після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим заподіявши власнику даного майна ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 14300, 00 грн.

За таких обставин дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за викладених вище обставин визнав повністю.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні при призначенні покарання ОСОБА_7 покладалися на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено особливо тяжкий злочин, він раніше не судимий, за місцем навчання характеризується позитивно, не працевлаштований, на обліку в лікарів - нарколога, - невролога, - психіатра не перебуває.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характеристику особи обвинуваченого, який раніше не судимий, є внутрішньо-переміщеною особою, його майновий стан, поведінку як під час скоєння злочинів, так і після, наявність пом`якшуючих, відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Таким чином, при призначенні основного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, є соціально адаптованим в суспільстві, до затримання вів активний спосіб життя, притаманний людям з правомірною моделлю поведінки, протиправною діяльністю займався нетривалий час, що на переконання суду незначною мірою позначилося на його суспільній небезпечності як особи, повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і щиро розкаявся в цьому, що суд оцінює як дійове каяття, характеристику його особи, поведінку як під скоєння кримінального правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєння, вчинення злочину внаслідок збігу складних особистих та сімейних обставин, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, що обтяжують, скрутне матеріальне становище, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому вважає за доцільне призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на обставини справи, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, позитивну характеристику з місця навчання, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Оскільки суд застосував ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від призначеного покарання, то додаткове покарання у виді конфіскації до застосування не підлягає.

Цивільний позов в справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Заходи кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути із ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 коп.

Речові докази повернути потерпілим за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районни й суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1