КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000459 від 19.08.2020 за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_5 та цивільного позивача ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року відносно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, заміжньої, із середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, інваліда ІІ групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік. Стягнуто процесуальні витрати. Частково задоволені цивільні позови. Вирішено долю речових доказів.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, представник потерпілої та цивільного позивача - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд змінити вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року в частині вирішення цивільного позову та задовольнити позовні вимоги у частині стягнення відшкодування моральної шкоди у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що місцевий суд не врахував характеру, інтенсивності, тривалості негативних наслідків немайнового характеру, спричинених внаслідок протиправних дій обвинуваченої як потерпілій так і цивільному позивачу. Таким чином адвокат ОСОБА_7 звертає увагу, що вирок суду у частині вирішення цивільного позову, а саме - розміру відшкодування моральної шкоди, не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.
За встановлених судом першої інстанції обставин, 19 червня 2020 року близько 16 год. 20 хв. на 29 км автодороги Н-08, сполученням «Бориспіль Дніпро Запоріжжя», водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Бориспіль, в порушення п.10.1 та п. 14.2(в) Правил дорожнього руху України проявила злочинну самовпевненість, не була уважною до дорожньої обстановки, не відреагувала на її зміну, не переконавшись в безпечності маневру, під час виконання обгону попутних транспортних засобів, виїхала на смугу зустрічного руху та допустила зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.10.1 та п. 14.2(в) ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості потерпілій ОСОБА_5 .

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченої, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, доводи представника потерпілої, який підтримав власну апеляційну скаргу, їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційною інстанцією вирок суду в цій частині не перевіряється, адже ніким не ставиться під сумнів, у зв?язку з чим колегія суддів виходить з того, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинувачену винуватою за вищезазначеною частиною статті кримінального закону.

Щодо доводів представника потерпілої та цивільного позивача в частині цивільного позову, то суд першої інстанції дотримався положень КПК при вирішенні цивільних позовів у кримінальному провадженні, а також цивільного законодавства, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом (КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р. №5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, які зазнали потерпілі, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, погоджується з сумою компенсації моральної шкоди стягненої судом першої інстанції.

Зазначені обставини свідчать про те, характер немайнових втрат, їх тривалість і можливість відновлення стану здоров`я потерпілої та цивільного позивача, тяжкість вимушених змін у їх життєвих і суспільних стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану останніх судом першої інстанції об?єктивно оцінено у виді моральній компенсації потерпілої в розмірі 20 000 тис. грн та цивільного позивача в розмірі 10 000 тис грн.

Відтак, підстав для збільшення розміру моральної шкоди, завданої потерпілому та цивільному позивачу вчиненням злочину, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду під час апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_5 та цивільного позивача ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги.

СУДДІ

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3