Справа № 345/484/23
Провадження № 11-сс/4808/70/23
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_6 та скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

Представник скаржника ОСОБА_6 та скаржник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 09 лютого 2023 року та постановити нову, якою зобов`язати Калуський районний відділ поліції ГУНП в Івано-Франківській області, на підставі заяви ОСОБА_7 , внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Зазначає, що ухвала суд першої інстанції є упередженою, необґрунтованою та прийнятою з порушеннями чинного законодавства.

Вказує, що суд першої інстанції, під час розгляду скарги, порушуючи вимоги процесуального закону, надав оцінку викладеним в заяві про злочин обставинам і прийшов до висновку, що наведені ОСОБА_7 в заяві від 16.01.2023 року обставини скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК не містять достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів щодо наявності ознак кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що у своїй скарзі ОСОБА_7 просить внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення ОСОБА_8 15.10.2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. В судовому засіданні встановлено, що 16.10.2022 року відомості за даним фактом відносно ОСОБА_8 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 296 КК України вже були внесені до ЄРДР. Досудове розслідування даного кримінального провадження завершено та на даний час обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України перебуває на розгляді суду. Таким чином кримінальне правопорушення, про вчинення якого ОСОБА_7 16.01.2023 року подав до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області усну заяву, слід вважати розкритим. На думку слідчого судді позиція ОСОБА_7 та його представника фактично зводиться до незгоди із остаточною правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0000481. Чинним кримінально-процесуальним законодавством не передбачено обов`язок слідчого, прокурора щодо повторного внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, якому органом досудового розслідування уже була надана відповідна правова оцінка, проводилось досудове розслідування та матеріали кримінального провадження передані на розгляд суду.

Скаржник ОСОБА_7 клопотання про участь в судовому засіданні апеляційного суду не заявляв, повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. Представник скаржника ОСОБА_6 подала заяву, де просить проводити розгляд апеляційних скарг без її у часті та без участі скаржника. Повідомила, що підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі.

Прокурор, будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, не з`явилися в судове засідання апеляційного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14 листопада 2013 року, п. 44, «Мута проти України» від 31 липня 2012 року, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, п. 259).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. пп. 4, 5 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Ця вимога передбачена і п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дійсно, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, відповідна уповноважена особа, ознайомившись зі змістом заяви чи повідомлення, має встановити обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться до реєстру.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Завдання слідчого судді при вирішенні таких скарг не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розгляду скарги ОСОБА_7 з`ясовано, що він 16.01.2023 року звернувся до керівника СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою, її отримано цим органом 16.01.2023 року (а.п. 4).

В своїй заяві ОСОБА_7 просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно з ст. 214 КПК України.

За змістом заяви ОСОБА_7 , на його думку, вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки вважає, що став свідком як городянин ОСОБА_8 на задньому дворі пабу «Під Ясенами» по вул. Площа Героїв 28 в м. Калуш, грубо порушував громадський порядок та ображав відвідувачів закладу нецензурною лексикою, після чого витягнув пістолет і влаштував стрілянину у натовп людей та у повітря.

Так, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали провадження свідчать про те, що 16.10.2022 року відомості за даним фактом відносно ОСОБА_8 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 296 КК України вже були внесені до ЄРДР, було розпочато досудове розслідування даного кримінального провадження.

Постановою про зміну кваліфікації від 15 грудня 2022 року ОСОБА_8 змінено кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000481 з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 12 КК України (а.п. 17-18).

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000481, внесеному у ЄРДР 16.10.2022 року (а.п. 26-27) ОСОБА_8 15.12.2022 року обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

На даний час обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України перебуває на розгляді суду за аналогічною фабулою обвинувачення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені обставини обґрунтовано стали причиною невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 та правильність рішення слідчого судді в частині, що оскаржується.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309-310, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_6 та скаржника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_5