Справа № 538/320/23
Провадження № 1-кп/538/103/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000008 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Журавлівка, Чорноморський р-н., АР Крим, громадянина України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні осіб не має, старший механік-водій 1 відділення, 1 взводу, механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання молодший сержант, із середньою спеціальною освітою, не судимого, РНОКПП НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2022 року молодший сержант ОСОБА_4 , військовослужбовець за контрактом військової частини НОМЕР_1 старший механік-водій 1-го відділення, 1-го взводу, механізованої роти, виконуючи бойові завдання у АДРЕСА_2 , під час огляду захопленої під час бойових дій бронемашин БМП-1, яка належить ворожим військам Збройних сил Російської Федерації, у середині кузова знайшов предмет, що схожий на пістолет. Усвідомлюючи, що даний предмет є вогнепальною зброєю, ОСОБА_4 забрав його, поклавши до свого тактичного рюкзака, де в подальшому зберігав з метою самозахисту. 01.01.2023 року, ОСОБА_4 прибув до с. Сенча, Миргородського району Полтавської області, де перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив повз житловий будинок по АДРЕСА_3 , на грунті раптово-виниклих неприязних стосунків влаштував конфлікт із місцевими жителями, в ході конфлікту ОСОБА_4 погрожував застосуванням вогнепальної зброї, на що міецевими жителями було викликано службовців добровольчого формування територіальної громади, які затримали останнього і під час проведення поверхневого огляду, у внутрішній кишені куртки виявили предмет, що за ознаками схожий на пістолет, після чого на місце події було викликано слідчо-оперативну групу. Під час проведення огляду місця події, в присутності двох запрошених понятих, було проведено огляд виявленого предмету, який ОСОБА_4 мав при собі. Оглянувши вказаний предмет, було встановлено, що на його корпусі знаходяться позначення Blow TR-14 Cal. 9 mm P.A.K. В18і4-19020169, y середині пістолету був магазин, споряджений двома патронами із гумовими кулями, який ОСОБА_4 , зберігав без передбаченого Законом дозволу. Згідно висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/117-23/158-БЛ від 09.01.2023 року, наданий на дослідження пістолет, являється короткоствольною, гладкоствольною, самозарядною вогнепальною зброєю, виготовлений шляхом переробки стартового пістолета «BLOWTR 14», калібру 9мм, серійний номер « НОМЕР_3 », промислового виготовлення, із внесенням до його конструкції, які виражаються у видаленні заглушки каналу ствола самостійним способом, придатний до проведення пострілів штатними стартовими патронами калібру 9мм Р.А.К., комбінованим зарядом, шляхом роздільного спорядження зі снарядом діаметром до 7,9 мм, та іншими патронами з аналогічними розмірними характеристиками, споряджених різними видами метальних зарядів. Надані на дослідження два патрони, являються бойовими припасами - пістолетними патронами "ВІЙ 9мм Р.А.", виготовлені промисловим способом по типу патронів травматичної (несмертельної) дії з порушенням технології виготовлення без попереднього погодження з органом сертифікації продукції, придатні для стрільби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно в ході бойових дій в с. Білогорівка Луганської області в травні 2022 р. було затрофеєно БМП, в ході її огляду було виявлено пістолет та багато інших (викрадених військовослужбовцями РФ) речей, які були викинуті, БМП необхідно було швидко перегнати до розташування своїх військ, тому пістолет спочатку залишив там же в БМП, а пізніше поклав до свого рюкзака. В січні 2023 р. їдучи додому в с. Сенча вжив алкогольні напої, у нього виник розмовний конфлікт з трьома мешканцями с. Сенча, під час якого останні намагалися вплинути на нього фізично, а він витягнув цю зброю і став погрожувати їм її застосувати. Останні викликали представників тероборони. Відповідаючи на запитання пояснив, що розуміє, що носіння та зберігання такої зброї є кримінально каранним.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування, а також критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла в цілому своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням, та наступні дані про особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, є військовослужбовцем, який бере безпосередню участь у бойових діях, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем служби хоча і характеризується негативно, але за місцем проживання характеризується позитивно, його дії не мали ніяких фізичних негативних наслідків, він має стійкі соціальні зв`язки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчинені кримінального правопорушення, розкаявся у вчиненому.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення, що визнано стороною обвинувачення.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлені.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який не судимий, є військвослужбовцем, що бере безпосередню участь у бойових діях, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем служби хоча і характеризується негативно, але за місцем проживання характеризується позитивно, його дії не мали ніяких фізичних негативних наслідків, він має стійкі соціальні зв`язки, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

В той же час, виходячи з того ж таки принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини справи, характер вчинених ним дій, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 76 КПК України нагляд за ОСОБА_4 , який підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на командира військової частини, де він проходитиме військову службу.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Оскільки запобіжний захід ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався, для обрання запобіжного заходу, до набрання вироком чинності, суд підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ч. 4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_4 , який звільнений від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини, де він проходитиме військову службу.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: пістолет марки Blow TR- 14 Cal. 9 mm Р.А.К.» із cерійним номером « НОМЕР_3 », магазином та двома пістолетними патронами «ВІЙ 9мм Р.А.», калібру 9мм Р.А., що запаковані до поліетиленового сейф-пакету Експертної служби № 5846443, і знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1