Справа № 756/8749/22
Номер провадження № 1-кп/756/1336/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 26.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001023, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який офіційно не працює, має середню освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 15.06.2022, близько 18:30 год., ОСОБА_5 повернувся до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, де в той час за вказаною адресою знаходились його матір ОСОБА_6 , бабуся ОСОБА_7 , та малолітня дочка ОСОБА_8 . Перебуваючи у той же час та в тому ж місці, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, виражався нецензурною лайкою відносно матері, вимагав грошові кошти, психологічно тиснувши на неї. Отже, своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Також, 08.07.2022, близько 15:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_6 , бабусею ОСОБА_7 , та малолітньою дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, учинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, погрожував фізичною розправою, принижував людську честь та гідність, вимагав грошові кошти, увімкнув голосно музику, психологічно тиснувши на неї. Чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Крім того, у період часу з 15.06.2022 до 03.08.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою погіршення якості життя потерпілої, систематично, протягом тривалого часу вчиняє домашнє насильство відносно останньої, яке виражаються у діях психологічного насильства, а саме: у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погрозах в бік потерпілої, що завдає систематичні психологічні страждання ОСОБА_6 . Унаслідок сімейних обставин (ображаюча поведінка ОСОБА_5 в стані сп`яніння) у ОСОБА_6 наявні негативні переживання страху, хронічна психоемоційна напруга з тривожними очікуваннями, почуття безпорадності та приниження гідності, переживання невпевненості стосовно майбутнього, знижений настрій, плаксивість, погіршення сну та апетиту, що знижує якість поточного життя.

У теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки затяжної тривожно-депресивної реакції в межах розладу адаптації на тлі органічного ураження головного мозку поєднаного генезу з не різко вираженим психоорганічним синдромом. Наявний у ОСОБА_6 психічний розлад у вигляді затяжної тривожно-депресивної реакції в межах розладу адаптації пов`язаний з насильством у сім`ї.

1.2. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що протягом тривалого часу, між ним та ОСОБА_6 , яка є його мамою, виникали словесні конфлікти, під час яких він принижував, ображав, залякував та погрожував останній. Однак наразі зробив для себе висновки, надав їм оцінку, зрозумів невідворотні наслідки учинення таких систематичних дій, обіцяє бути стриманим, не вчиняти сварок, вибачився перед потерпілою.

2.1.2. Прокурор у судовому засіданні зазначила, що в судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання за ст. 126-1 КК України в виді позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 2 роки. Також прокурор просила урахувати, що існує обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме щире каяття, та наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку.

2.1.3. Потерпіла ОСОБА_6 в судові засідання не з`являлась, однак надіслала на адресу суду заяву в якій просить розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 без її участі.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

2.2.2. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку.

На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення кримінального правопорушення. Бо саме обвинувачений просив суд не дослідувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено і прокурором у судовому засіданні.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні, злочин було учинено ОСОБА_5 щодо своєї матері, яка є людиною похилого віку.

3.2. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, а обставиною, яка обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави для застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, що покарання є необхідним у тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій нетяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Наслідки вчинення злочину, зокрема, що матеріальна шкода не завдана. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який має освіту, але офіційно не працює, має на утриманні дитину, як і встановлені обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

З урахуванням викладених обставин по справі, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

4.4. Разом із цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, на думку суду, встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про достатні підстави згідно з ч. 2 ст. 76, п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України для направлення ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання - виправлення. Крім того, застосування вказаних додаткових обов`язків та проходження відповідної програми для кривдників, надасть можливість ОСОБА_5 змінити прокримінальне мислення та попередити вчинення ним повторних злочинів, бо саме перевиховання є метою застосування покарання за вчинені особою правопорушення.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Речові докази в провадженні відсутні. Процесуальні витрати у провадженні відсутні .

Керуючись статтями 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч. 2 ст. 76, п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10