Справа № 643/1515/23
Провадження № 1-кп/643/141/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000009, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -

в с т а н о в и в:

24.02.2023 до Московського районного суду м. Харкова в порядку ст. 291 КПК України надійшов обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, для розгляду.

24.02.2023 ухвалою суду по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Потерпілий ОСОБА_6 направив суду заяву про розгляд справи без його участі.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.01.2023 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Строк застосування 02.03.2023.

Заслухавши доводи прокурора, який просив призначити справу до судового розгляду, захисника та обвинуваченого, які також не заперечували призначити справу до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості чи примирення у порядку ст.ст.468-469 КПК України до суду не надходило. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний Акт складено відповідно до вимог КПК, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ст. 27 КПК України, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів та не визначати обвинуваченому розмір застави. В обгрунтування клопотання зазначила, що зміна обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід може перешкодити кримінальному провадженню. Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, з високим ступенем ймовірності обвинувачений може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 дій, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання. Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначила, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вважати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. При цьому обвинувачений не одружений, офіційно не працює та в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі. Існує ризик вчинення обвинуваченим дій, передбачених п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілих, свідків. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні насильницьких кримінальних правопорушень, перебуваючи на волі, він може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на потерпілих, свідків з метою зміни їх показів.

Захисник обвинуваченого заперечував проти клопотання прокурора стосовно продовження строків тримання під вартою обвинуваченому та просив змінити його підзахисному запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирався стосовно його підзахисного, коли дії ОСОБА_5 кваліфікувалися за ч. 1 ст. 115 КК України. Однак на цей час дії обвинуваченого перекваліфіковані на ст. 124 КК України, тому змінилися ризики та суспільна небезпека діяння.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст.ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання прокурора і захисника та матеріали справи, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому на стадії судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 передбачене покарання у виді позбавлення волі менш ніж на строк три роки.

Однак, як вбачається з обвинувального акту, обвинувачений раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

З метою уникнення спроби обвинуваченого переховуватися від суду, можливості незаконного впливу на потерпілого та свідків, які не допитані судом, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що стосовно обвинуваченого необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.

Суд приходить до висновку, що по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи - тримання під вартою, що завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухилення від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Згідно з вимогами ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 183 ч.2 п. 2, 4, 177, 178, 181, 197, 205, 314-316, 331, 376 ч.2 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова на 09.03.2023 р. об 11.00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжити на шістдесят днів, тобто до 30 квітня 2023 року, без визначення розміру застави.

Доручити Московському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області скласти та подати до Московського районного суду м. Харкова в строк до 04.04.2023 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Салтівську окружну прокуратуру м. Харкова.

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Копію ухвали надіслати начальнику органу пробації для виконання.

Ухвала в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу суду оголосити о 09.45 год. 02 березня 2023 р.

Суддя ОСОБА_1