Справа № 297/3310/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2022 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000455 від 27.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, за погодженням прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000455 від 27.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2022 року о 19 годині 14 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.09.2022 року о 19 годині 14 хвилин неподалік оздоровчого комплексу «Жайворонок», 26.10.2022 року на адресу Берегівського РВП надійшло повідомлення о/у Берегівського РВ СБУ ОСОБА_5 , що ним було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення, де функціонують незаконні ігрові апарати. Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події, оглядом було вилучено 13 системних блоків марки «Lenovo», один відеосервер марки «Alhua», грошові кошти на загальну суму 3476 грн., опитано 6 громадян. Адміністратор ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_2 . На даний час власник приміщення не встановлений.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим СВ ОСОБА_3 до ЄРДР 27.10.2022 року за № 0000455 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Заступником начальника СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 26.10.2022 року в період з 22:40 години по 23:56 годину було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

?13 системних блоків марки «Lenovo», які упаковано до поліетиленових пакетів;

?відеосервер марки «Alhua», який упаковано до поліетиленового пакету;

?грошові кошти у сумі 3476 гривень, які поміщено до паперового конверту.

Враховуючи, що вищевказані предмети, а саме системні блоки та відеосервер могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, у зв`язку з чим 26 жовтня 2022 року вказані вище системні блоки та гроші, відповідно до ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами.

Метою накладення арешту на вищевказане майно є забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Тому, з метою недопущення порушень строків розгляду даного клопотання та передбаченою кримінально-процесуальним законом можливістю проведення такого без участі належно повідомлених учасників, суд вирішив розглянути клопотання за відсутності таких.
Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів клопотання та тексту клопотання, 01.09.2022 року о 19 годині 14 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.09.2022 року о 19 годині 14 хвилин неподалік оздоровчого комплексу «Жайворонок», 26.10.2022 року на адресу Берегівського РВП надійшло повідомлення о/у Берегівського РВ СБУ ОСОБА_5 , що ним було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення, де функціонують незаконні ігрові апарати.

Разом з цим, на обґрунтування клопотання та необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно органом досудового розслідування не долучено достатніх належних та допустимих доказів.

Отже, враховуючи, що орган досудового розслідування не довів необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 169 КПК України, копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 132, 169-173, 309, 370, 371, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000455 від 27.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя Віталій МИХАЙЛИШИН