КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000310 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Карашин Макарівського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Вказаним рішенням суду ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження № 0000310 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Судом встановлено, що 27 листопада 2011 року близько 00 год. 45 хв., ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , рехаючись по вул. Радянській в с. В.Карашин в напрямку с. Червона Слобода Макарівського району Київської області, у своїй смузі руху, на неосвітленій ділянці дороги, не урахував дорожню обстановку, а саме недостатню видимість в напрямку свого руху, змінив напрямок руху, не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , від чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стала невідповідність дій ОСОБА_7 п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», «д», 10.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі, з урахуванням змін, прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого просить ухвалу суду змінити в частині стягнення процесуальних витрат, а саме постановити віднести в рахунок держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням:

- судово-автотехнічної експертизи № 9-106 від 12 травня 2014 року вартістю 1179, 36 грн.;

- судово-автотехнічної експертизи № 401А від 02 липня 2013 року вартістю 1223, 60 грн.;

- транспортно-трасологічної експертизи № 265А від 08 травня 2013 року вартістю 782,40 грн.;

- судово-автотехнічної експертизи № 9-8 від 28 квітня 2015 року вартістю 1572, 48 грн.;

- судово-автотехнічної експертизи № 188/18 від 28 лютого 2018 року вартістю 5720 грн.;

- судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 17754/17755/16-52 від 31 серпня 2017 року вартістю 4333 грн.;

- технічної експертизи транспортного засобу № 1006А від 26 грудня 2011 року вартістю 1519, 56 грн.;

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що відповідно до висновку об`єднаної палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 вересня 2022 року (справа №203/241/17), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесенні органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі і витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000310 були проведені вище вказані експертизи за ініціативою сторони обвинувачення. Докази на підтвердження цього містяться в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, захисника і обвинуваченого, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо закриття кримінального провадження № 0000310 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, а саме у зв`язку з закінченням строків передбачених ст. 49 КК України, перевірці колегією суддів не підлягають, оскільки в цій частині ухвала Макарівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року ніким з учасників кримінального провадження не оскаржується.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора з приводу того, що судом першої інстанції безпідставно не вирішено питання щодо процесуальних витрат, то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 122 КПК України, витрати пов`язані із залученням, в тому числі і експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно ч.1ст. 126 КПК, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, аналіз вище наведеної норми закону вказує, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Вказана позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного суду від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17).

У відповідності до висновків Верховного Суду, які закріплені у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 12 вересня 2022 року (права №203/241/17), витрати на залучення експерта з обвинуваченого стягуються у двох випадках: ухвалення щодо нього обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту);

Нормами кримінального процесуального закону прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У розділі ІХ Кримінального кодексу України визначено правові підстави та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, однією з яких є закінчення строків давності (ст. 49 КК України).

При цьому, особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечить засадам презумпції невинуватості та доведеності вини.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження № 0000310 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У даному кримінальному проваджені були проведені наступні експертизи:

- судово-автотехнічної експертизи № 9-106 від 12 травня 2014 року вартістю 1179, 36 грн.;

- судово-автотехнічної експертизи № 401А від 02 липня 2013 року вартістю 1223, 60 грн.;

- транспортно-трасологічної експертизи № 265А від 08 травня 2013 року вартістю 782,40 грн.;

- судово-автотехнічної експертизи № 9-8 від 28 квітня 2015 року вартістю 1572, 48 грн.;

- судово-автотехнічної експертизи № 188/18 від 28 лютого 2018 року вартістю 5720 грн.;

- судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 17754/17755/16-52 від 31 серпня 2017 року вартістю 4333 грн.;

- технічної експертизи транспортного засобу № 1006А від 26 грудня 2011 року вартістю 1519, 56 грн.;

Факт проведення експертиз та їх вартість підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи вище наведене, а також, що судом першої інстанції звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, а саме у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000310 закрито, при цьому ініціатором проведення вище вказаних експертиз була сторона обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на їх проведення у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

У зв`язку з викладеним, ухвала Макарівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року відносно ОСОБА_7 підлягає зміні в частині вирішення питання щодо стягнення процесуальних витрат, а відтак апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 08 вересня 2022 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині вирішення питання щодо стягнення судових витрат.

Віднести в рахунок держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням:

- судово-автотехнічної експертизи № 9-106 від 12 травня 2014 року вартістю 1179, 36 грн.;

- судово-автотехнічної експертизи № 401А від 02 липня 2013 року вартістю 1223, 60 грн.;

- транспортно-трасологічної експертизи № 265А від 08 травня 2013 року вартістю 782,40 грн.;

- судово-автотехнічної експертизи № 9-8 від 28 квітня 2015 року вартістю 1572, 48 грн.;

- судово-автотехнічної експертизи № 188/18 від 28 лютого 2018 року вартістю 5720 грн.;

- судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 17754/17755/16-52 від 31 серпня 2017 року вартістю 4333 грн.;

- технічної експертизи транспортного засобу № 1006А від 26 грудня 2011 року вартістю 1519, 56 грн.;

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3