ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/208/23

Номер рядка у звіті 93

15 березня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 та

сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,

сторони захисту: захисника - адвоката ОСОБА_4 та

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні непрацездатних осіб не маючого, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, учасником бойових дій, учасником АТО (ООС), інвалідом будь-якої групи не є, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого 17.02.2014 року вироком Золотоніського міськрайонного суду за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, -

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України вироком Золотоніськог міськрайоного суду від 17.02.2014 року, на шлях виправлення не став та 10.01.2023 року близько 16.50 год. перебуваючи поблизу магазину «Злагода», що розташований у м. Золотоноша Черкаської області по вул. Шевченка, 96, помітивши в пристрої банкомату АТ КБ «ПриватБанк» банківську карту «Монобанк» з № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 та була втрачена останньою з власної необережності, усвідомлюючи, що вказана картка та наявні на ній грошові кошти є чужою власністю, діючи умисно, з прямим умислом, спрямованим на викрадення офіційного документа, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме: для заволодіння грошовими коштами, поклав до своєї кишені вищезазначену банківську картку, яка відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана уповноваженою особою юридичної особи зх дотриманнім визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно викрав офіційний документ.

Також ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 року№259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022 строком на 90 діб, маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2014 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності. Так 10.01.2023 року в період часу із 16.54 год. по 17.06 год., перебуваючи у м. Золотоноша Черкаської області, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом розрахунку вищевказаною банківською карткою за товари, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи умисно, під час купівлі товарів розрахувався банківською карткою «Монобанк» № НОМЕР_2 , виданою на ім`я ОСОБА_6 , а саме: здійснив оплату на суму 310.00 грн., чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на зазначену суму.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, а так само його умисне приховування, вчинене з корисливих мотивів та в інших особистих інтересах, та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

23 січня 2023 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст., ст. 468, 469, 472 КПК України.

Як вбачається з даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання та іспитовим строком і призначенням обов`язків, передбачених п.,п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор у підготовчому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між підозрюваним і прокурором.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому засіданні також просили затвердити угоду. При цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненому, дав свою згоду на застосування узгодженої сторонами угоди міри покарання, повідомивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Шкода його злочинними діями в сумі 310.00 грн. завдана потерпілій ОСОБА_6 , яка письмовою заявою надала згоду прокурору на укладення ним угоди з обвинуваченим ОСОБА_5 та з цивільним позовом до суду не звернулась.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 і призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

При цьому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання та іспитовим строком на два роки і призначенням обов`язків, передбачених п.,п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові доказі вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 314, 373, 374, 469, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 січня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 ча від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.,п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:

- DVD+R диски № S002-3004-3292 та № S002-3004-3292 із відео-записами з камер відео-спостереження магазинів «Злагода», що розташований у м. Золотоноша Черкаської області по вул. Шевченка, 96, та «Копійка», що розташований по вул. Новоселівській, 2-Г у м. Золотоноша Черкаської області, що долучені до матеріалів кримінального провадження, - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- копію паспорта потерпілої ОСОБА_6 на 1 аркуші, скрін-шоти з додатку «Монобанк» на 4 аркушах, виписки руху коштів по картці «Монобанк» на 5 аркушах, що приєднані до матеріалів кримінального провадження, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо такий не скасовано, - після постановлення судового рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1