Справа № 369/7069/21
Провадження № 1-кп/369/781/23
В И Р О К

іменем України

31.03.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001028 від 18 травня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

-вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2018 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України;

-вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 січня 2019 року знятий з обліку у зв`язку з скасуванням іспитового строку, 23 жовтня 2020 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання з не відбутим строком 7 (сім) місяців 23 (двадцять три) дні на підставі ст. 81 КК України;

-вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 серпня 2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць;

-вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

17 травня 2021 року, близько 12:50 год., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи в торговому залі ТОВ «ФОРА», що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 19, с. Софіївська Борщагівка, Бучанський район (колишній Києво-Святошинський район), Київська область, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, повторно таємно викрав належні ТОВ «Фора» товарно-матеріальні цінності, а саме: настойку «Jagermeister», об`ємом 0,7 л., яка згідно з висновком експерта № 1711/21 від 24 травня 2021 року коштує 354,15 грн без ПДВ та П4*0.5 Staropramen Ж/б, яке згідно з висновком експерта № 1711/21 від 24 травня 2021 року, коштує 58,51 грн. без ПДВ на загальну суму 412, 66 грн, без урахування ПДВ, та утримуючи при собі вказане майно, ОСОБА_4 пройшов через касову зону не розрахувавшись за нього, та направився до виходу з супермаркету, при цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та додав, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив кримінальне правопорушення. У вчиненому щиро розкаюється, про вчинене жалкує та завіряє суд, що подібного більше не вчинятиме, в судових дебатах просив суворо не карати.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винуватим обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року, покарання за яким, як вважав прокурор відбуте повністю, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився про дату, місце та час проведення судового засідання, повідомлений у встановленому законом порядку. При цьому, до початку судового розгляду подав до суду заяву в якій просив судовий розгляд проводити за його відсутності та вказав, що претензій майнового характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам провадження, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень аналогічного характеру, останній раз вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців та відбув призначене покарання частково, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, працює не офіційно різноробочим на Столичному ринку, неодружений, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, а також вартість майна замах на яке вчинив ОСОБА_4 , са саме 412 грн 66 к. та яке фактично повернуто потерпілому, а також відсутність претензій з боку потерпілого.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність заподіяної шкоди .

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яке дорівнює його мінімальній межі.

Поряд з цим судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року, тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання суд призначає за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. При цьому, в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховує покарання частково відбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року.

Суд звертає увагу, що з вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року вбачається, що ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. При цьому, вказаним вироком суду на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 серпня 2021 року у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць. Згідно з довідки Білоцерківської ВК №35 про звільнення від 12 грудня 2022 року вбачається, що ОСОБА_4 відбував покарання в період з 27 жовтня 2021 року по 12 грудня 2022 року, на підставі вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 серпня 2021 року, звідки звільнений по відбуттю строку покарання. Тобто, фактично відбуте ОСОБА_4 покарання на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року, з урахуванням вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 серпня 2021 року становить 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі, тобто невідбута частина покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року складає 5 місяців позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим застосовує положення ст. 75 КК України, звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 70, 75, 76 КК України є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному .

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Зарахувати в строк покарання остаточно призначеного ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання частково відбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази:

-настойку «Jagermeister» 0,7 л. та П4*0.5 Staropramen Ж/б, яке під розписку передано власнику на відповідальне зберігання, залишити в розпорядженні останнього.

-диск «CD-RW», оранжевого кольору марки «VS» на якому знаходиться відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення магазину ТОВ «ФОРА», у паперовому конверті, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1