Провадження № 1-кс/712/4689/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002008від 17.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 17.12.2022 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівника поліції, про те, що на 56-му кілометрі автодороги Р10 в Черкаській області було зупинено автомобіль Фольксваген Пассат, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який мав явні ознаки підробки.

Після прибуття на місце події, працівниками поліції у складі СОГ, було встановлено, що поліцейським взводу №2 роти № 4 БУПП в Черкаській області ОСОБА_4 під час патрулювання було зупинено автомобіль «Фольксваген Пассат Варіант», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , індивідуальний номер кузова НОМЕР_2 який має ознаки перефарбування, під керуванням громадянина Грузії, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів на вказаний транспортний засіб, Чкадуа Дато, надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 яке має ознаки підроблення, а саме: власник ТЗ і реквізити свідоцтва не співпадають з наявними реєстраційними даними транспортного засобу в інформаційно-пошукових базах даних НПУ.

Враховуючи вищевикладене в ході огляду місця події на 56-му кілометрі автодороги Р10 в Черкаському районі, Черкаської області, було виявлено та вилучено: автомобіль «Фольксваген Пассат Варіант», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , індивідуальний номер кузова НОМЕР_2 який поміщено до штраф-майданчику за адресою: місто Черкаси, вулиця Пастерівська, 104; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від вищевказаного транспортного засобу, що поміщено до сейф-пакету з індивідуальним номером.

Автомобіль «Фольксваген Пассат Варіант», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , індивідуальний номер кузова НОМЕР_2 який поміщено до штраф-майданчику за адресою: місто Черкаси, вулиця Пастерівська, 104; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від вищевказаного транспортного засобу, що поміщено до сейф-пакету з індивідуальним номером - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор в клопотанні вказує, що враховуючи, що вилучені в ході огляду місця події на 56-му кілометрі автодороги Р10 в Черкаському районі, Черкаської області, виявлено та вилучено Автомобіль «Фольксваген Пассат Варіант», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , індивідуальний номер кузова НОМЕР_2 який поміщено до штраф-майданчику за адресою: місто Черкаси, вулиця Пастерівська, 104; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від вищевказаного транспортного засобу, що поміщено до сейф-гіакету з індивідуальним номером являються речовим доказом у кримінальному провадженні, зважаючи на можливість приховування чи знищення вказаного транспортного засобу, з метою його збереження та швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також збирання доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримує та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, оскільки він проходить службу у військовій частині та просить передати йому транспортний засіб на відповідальне зберігання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Сектором дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області розслідується кримінальне провадження № 0002008від 17.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкас ькій області ОСОБА_6 від 17.12.2022 року вказаний автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Відтак, враховуючи викладені вимоги практики Європейського суду з прав людини вважаю, що без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановлені істини у цьому кримінальному провадженні.

Також, вважаю, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, зважаючи на те, що автомобіль відповідає ознакам речового доказу, оскільки містить на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на даний автомобіль.

Разом з тим, слідчий суддя вважає транспортний засіб повернути власнику для належного зберігання, заборонивши йому право відчуження, розпорядження арештованого майна до розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі і документи вилучені в ході огляду місця події на 56-му кілометрі автодороги Р10 в Черкаському районі, Черкаської області, а саме: автомобіль «Фольксваген Пассат Варіант», чорного кольору,державний номерний знак НОМЕР_5 , індивідуальний номер кузова НОМЕР_2 який поміщено до штраф-майданчику за адресою: місто Черкаси, вулиця Пастерівська, 104; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від вищевказаного транспортного засобу, що поміщено до сейф-пакету з індивідуальним номером.

Вказаний автомобіль передати Чкадуа Дат під зберігальну розписку для збереження, зобов`язавши останнього на першу вимогу слідчого чи експерта надати автомобіль для огляду та проведення відповідної експертизи.

Заборонити відчуження та будь-яку зміну права власності арештованого майна до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7

Повний текст ухвали складений 23.12.2022