печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

установив:

Старший слідчий особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 за погодженням із старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008688 від 29.11.2019 р. за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

У клопотанні зазначено, що 22.11.2019 р. о 09:54 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 з метою вчинення розбійного нападу та корисливої наживи, заздалегідь підготувавши знаряддя для маскування, під видом майстрів-сантехників проникли у корпус 1 житлового будинку по АДРЕСА_1 , де, будучі обізнаними про розпорядок дня потерпілого, піднялись на 10 поверх означеного житлового будинку, та, дочекавшись виходу ОСОБА_8 зі своєї квартири АДРЕСА_2 на цьому поверсі, заблокували вхідні двері його квартири і вчинили на нього розбійний напад, умисно заподіявши декілька ударів у голову та обличчя ОСОБА_8 . Після чого, подолавши волю потерпілого до опору, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 проникли у приміщення квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання останнього, де із погрозою застосування ножа умисно продовжили завдавати неодноразові (не менш ніж сім) удари ногами та кулаками обох рук по корпусу тіла та голові ОСОБА_8 та пред`явили вимогу передачі грошових коштів. При цьому під час своїх злочинних дій ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 умисно заподіяли ОСОБА_8 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а також незаконно умисно з корисливою метою, діючи за попередньою змовою групою осіб, заволоділи наручним годинником «Hamilton» вартістю 3 000 доларів США, знявши його з руки ОСОБА_8 , та грошима потерпілого у сумі 10 000 доларів США, які знаходились в коридорному приміщенні його квартири. Коли потерпілому вдалось вирватись від нападників, останні наздогнали його на сходинковому майданчику будинку за вказаною адресою, де із застосуванням ножа продовжили свої злочинні дії, висловлюючи на його адресу погрози вбивством, після чого з викраденим майном та грошима з місця вчинення злочину втекли. В результаті розбійного нападу потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у виді: контузії лівого очного яблука важкого ступеню з наявністю субсклерального крововиливу, підвивиху кришталика, часткового гемофтальму, розриву сітківки та помутніння кришталика - катаракта (з необхідністю встановлення інтракулярної лінзи), постконтузійну макулопатію та периферичну вітреоретинальну дистрофію сітківки, що призвело до зниження гостроти зору лівого ока, яка у теперішній час складає 0,1, рани на лобі, синця на спинці та скатах носа з переходом на повіки обох очей і у праву виличну ділянку, крововиливу на скуловій оболонці верхньої губи, синців на правому передпліччі і правому колінному суглобі, садна на лівому колінному суглобі, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм стійкої втрати працездатності менш ніж на третину, а також спричинені матеріальної шкоди на загальну суму 13 000 доларів США, що згідно з валютним курсом, що був встановлений Національним банком України на 22.11.2019 р., становить 314 470 грн, тобто заволоділи майном у великих розмірах. В подальшому 06.03.2020 р. на мобільний телефон ОСОБА_8 з номеру НОМЕР_1 у месенджері WatsApp від невстановлених осіб надійшло смс-повідомлення з погрозами заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та/або позбавленням життя з метою вимагання грошових коштів.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, спрямованого на заволодіння майном у великих розмірах.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив їх задовольнити.

Захисник, підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, докази, якими воно обґрунтовується, вислухавши учасників провадження за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.

27.12.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування (рішення у справі «Ferrari Bravo проти Італії»). Слідчий суддя виходить з того, що на даному етапі провадженні він не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, він не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого стороною обвинувачення. Так, аналіз представлених доказів зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «John Murray проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Fox, Campbell and Hartly проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. Водночас слідчий суддя не погоджується з існуванням ризиків, про які вказує сторона обвинувачення, оскільки за рішенням у справі «Boicenco проти Молдови» тільки одне посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. У рішенні у справі «Mamedova проти Росії» суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, на що вказує суд у рішенні у справі «Jarzynski проти Польщі», отже клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування доводів про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непропорційним меті, яка ставиться до його застосування.

Додані до клопотання докази містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих діянь та частково підтверджують ризики, при цьому в своїй сукупності означене не може свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, отже слідчий суддя, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, не знайшов підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , одружений, має дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює. Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 29, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому строком до 24.02.2023 р., включно, у період часу з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

не відлучатись з Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками, потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 24.02.2023 р., включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0008688 від 29.11.2019 р. до 24.02.2023 р., включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції України в Житомирській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції».

Слідчий суддя ОСОБА_1