Справа № 314/2670/21
Провадження № 1-кп/314/91/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження №0000892 від «26» грудня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Перше Травня, Гребінківського району, Полтавської області, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 26 грудня 2020 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснюючи маневр розвороту у напрямку м.Донецьк, знаходячись на 09 км.+800 метрів а/д «Запоріжжя-Донецьк» поблизу с.Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області, рухаючись зі швидкістю 5 км/год не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу руху у напрямку м.Донецьк, при цьому не надавши дорогу зустрічному транспортному засобу, а саме автомобілю ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 , який рухався зі сторони м. Запоріжжя по правій крайній смузі руху у напрямку м. Донецьк зі швидкістю 50 км/год з увімкненим ближнім світлом фар, під керуванням ОСОБА_5 , який об`єктивно був спроможний виявити небезпеку для руху або перешкоду та мав можливість негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, своєчасно зазначених заходів не вжив, та допустив зіткнення з заднім правим колесом напівпричепу лафету НОМЕР_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, та пасажир автомобілю ВАЗ 21121 ЗНГ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась на задньому пасажирському синінні зліва, отримала тілесні ушкодження.

ОСОБА_3 інкримінується те, що він порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зі змінами № 136 від 06.03.2013 року, відповідно до яких:

- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 10.4. «Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот».

Сторона обвинувачення посилається на те, що відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП № СЕ-19/108-21/5602-ІТ від 13.05.2021, невідповідність вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_3 , з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 145п від 14.04.2021, закритий перелом основи 5-ї п`ясткової кисті зі зміщенням уламків, із наступним проведенням металоостеосинтезу перелому, закритий внутрішньосуглобовий перелом основи проксимальної фаланги 5-го пальця правої кисті, рана в ділянці середньої фаланги 5-го пальця правої кисті по тильній поверхні, слідом загоєння якої став виявлений при огляді рубець, з розвитком контрактури суглобів 5-го пальця правої кисті у гр. ОСОБА_8 кваліфікується як ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, які утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупих предметів не меншу ніж від 4-х травматичних впливів, та могли утворитися в умовах, що зазначені в обставинах справи.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 423п від 26.04.2021,закритий перелом 4-го поперекового хребця у гр. ОСОБА_5 сам собою кваліфікується як тілесне ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за ознаками тривалий розлад здоров`я, які утворились від дії тупого предмету.

Обвинувачення сформульовано та кваліфіковано наступним:

« ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто: «порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження».

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, в судовому засіданні надав наступні пояснення.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 26 грудня 2020 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, керував автомобілем МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 . Разом з ним в кабіні на пасажирському сидінні був свідок ОСОБА_9 .

На автомобілі рухались з смт. Новомиколаївка Запорізької області. На ділянці автодороги 09 км.+800 метрів а/д «Запоріжжя-Донецьк» поблизу с.Матвіївка, Вільнянського району з метою розвороту в крайній лівій полосі по напрямку руху автомобіля ОСОБА_3 зупинив автомобіль та переконавшись, що зустрічні транспортні засоби відсутні, розпочав маневр розвороту. Зазначив, що швидкість автомобіля була приблизно 5 км/год.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що автомобіль МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 загальною довжиною становлять близько 20 метрів, сам лафет близько 17 метрів.

ОСОБА_3 також пояснив, що пора доби на час дорожньо-транспортної пригоди була - сутінки.

ОСОБА_3 пояснив, що здійснюючі маневр розвороту, в позиції коли сам автомобіль перебував в кармані автодороги для розвороту, він відчув удар, після чого зупинив автомобіль, вийшов з автомобіля та побачив, що в заднє праве колесо напівпричепу в`їхав автомобіль ВАЗ. В салоні автомобіля було п`ять людей. ОСОБА_3 зазначив, що викликав швидку медичну допомогу та почав допомагати потерпілим.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 26 грудня 2020 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, він в якості водія їхав з м. Запоріжжя на автомобілі ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 , з батьком - ОСОБА_10 , матір`ю - ОСОБА_8 , дружиною - ОСОБА_11 та племінницею (13 років) на швидкості 70 км/год. Була темна пора доби, покриття автодороги було вологе, дощу не було.

При заокругленні автодороги він знизив швидкість автомобіля до 50 км/год. Попереду побачив силует лафету, який знаходився перпендикулярно по відношенню до напрямку автодороги. Автомобіль рухався по правій полосі автодороги відносно напрямку руху.

ОСОБА_5 пояснив, що коли побачив силует лафету, він здійснив заходи екстреного гальмування та повернув руль вліво. Наавтомобілі було ввімкнене ближнє світло фар. Відстань до лафету була близько 30 метрів. Кабіна автомобіля МАЗ була вже на узбіччі. Дорожнє покриття було рівним та мокрим, темного кольору.

Крім того ОСОБА_5 зазначив, що на лафеті не було жодного габаритного вогню.

ОСОБА_5 пояснив, що при керуванні транспортного засобу відчував себе добре. Безпосередньо перед тим як побачив лафет автомобілів попутного та зустрічного напрямку не було. Перше що він побачив було колесо вантажного автомобіля, з яким відбулося зіткнення.

Свідок ОСОБА_10 - батько водія ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що 26 грудня 2020 року, він з членами сім`ї ( ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та племінницею) їхали з м. Запоріжжя на автомобілі ВАЗ 21121 ЗНГ під керуванням ОСОБА_5 . Швидкість була 70 км/год. На ділянці автодороги освітлення не було, було темно, дорожнє покриття було вологе.

До округлення автодороги ОСОБА_5 знизив швидкість до 50 км/год. Дорога була рівна, було ввімкнене ближнє світло фар. Зазначив, що ОСОБА_5 застосував екстрене гальмування на сталася ДТП. Рухались по правій полосі відносно напрямку руху. Передня частина автомобіля вдарилась в колесо та після удару залишилась на тій же полосі. Тягач вантажного автомобіля знаходився поза межами автодороги на узбіччі.

Свідок ОСОБА_11 - дружина водія ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що 26 грудня 2020 року, вона з членами сім`ї ( ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та племінницею) їхали з м. Запоріжжя на автомобілі ВАЗ 21121 ЗНГ під керуванням ОСОБА_5 . Швидкість була 70 км/год. На ділянці автодороги освітлення не було, було темно, дорожнє покриття було вологе.

До округлення автодороги ОСОБА_5 знизив швидкість до 50 км/год. Дорога була рівна, було ввімкнене ближнє світло фар. Інших автомобілів на автодорозі не було, світлових сигналів інших авто вона не бачила. Зазначила, що ОСОБА_5 застосував екстрене гальмування на сталася ДТП. Лафет знаходився перпендикулярно руху автомобіля, кабіна вантажного автомобіля знаходилася поза межами автодороги на узбіччі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що є товаришем свідка ОСОБА_10 - батька водія та зазначив, що 26 грудня 2020 року йому подзвонив ОСОБА_10 та інформував, що сталася ДТП, після чого він приїхав на місце ДТП для надання допомоги. Приїхавши на місце він побачив свідка ОСОБА_10 , інших вже забрала служба швидкої медичної допомоги. Поліція вже була на місці та здійснювались слідчі дії огляду місця події. Він з ОСОБА_10 почали від`єднувати клеми акумулятора в автомобілі ВАЗ, задля того, аби не сталася пожежа внаслідок замикання електропроводки.

Тягач був в кармані автодороги. Була темрява. Після того він забрав ОСОБА_10 та разом поїхали до лікарні.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він працював з ОСОБА_3 на одному підприємстві на посаді машиніста-екскаваторника. Працювали разом близько 2-3 місяців та перебували у трудових відносинах.

Пояснив, що він разом з водієм ОСОБА_3 26 грудня 2020 року їхали на автомобілі МАЗ 54329 з смт. Новомиколаївки. Автомобілів супутнього та зустрічного транспорту перед початком здійснення маневру розвороту не було. Водій ОСОБА_3 здійснював маневр розвороту та оскільки в кармані ями, автомобіль рухався не швидко.Автомобіль здійснював рух безперервно. В дзеркало він бачив, що освітлювальні прибори на лафеті світились.

Також свідок пояснив, що під час здійснення маневру розвороту, коли кабіна автомобіля знаходилася в кармані автодороги сталася ДТП. Момент зіткнення він не бачив та авто ВАЗ до зіткнення також не бачив. Пояснив, що пора доби була темна, покриття автодороги вологе.

В підтвердження вини ОСОБА_3 сторона обвинувачення покликається на такі письмові докази:

Рапорти співробітників поліції (Т.1, а.с. 95-100) про надходження зі служби 102 повідомлення про ДТП, що сталася 26.12.2020 року.

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.12.2020 року (Т.1, а.с. 101-120), яким зафіксовано факт події ДТП; місце ДТП - 09 км.+800 метрів а/д «Запоріжжя-Донецьк»; стан дорожнього покриття асфальтне, вологе; умови освітлення ділянки шляху - темна пора доби, освітлення відсутнє; здійснено огляд транспортних засобів: автомобіль МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 , з фіксацією локалізації пошкоджень ТЗ, фіксація місцезнаходження ТЗ на ділянці автодороги відносно дорожніх орієнтирів; фіксацією слідів гальмування задніх коліс автомобіля ВАЗ 21121; зафіксовано обстановку ділянки дороги: дорожня розмітка, ширина дороги, елементи дорожньої інфраструктури; інше, зі складанням схеми ДТП, фотофіксацією та визначенням місця ДТП за схемою автодороги.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (Т.1, а.с. 121) про належність ТЗ- МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 на праві власності ТОВ «РЕМШЛЯХБУД».

Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 19.08.2020 року, ТЗ - МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 (Т.1, а.с. 122).

Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 від 28.08.2020 року (Т.1, а.с. 123-124).

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (Т.1, а.с. 125) про належність ТЗ- напівпричіп лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 на праві власності ТОВ «РЕМШЛЯХБУД».

Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу напівпричіп лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 від 29.04.2020 року (Т.1, а.с. 126-127).

Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 15.05.2020 року, ТЗ- напівпричіп лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 (Т.1, а.с. 128).

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (Т.1, а.с. 129) про належність ТЗ- ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 - ОСОБА_10 .

Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 15.01.2020 року, ТЗ- ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 (Т.1, а.с. 130).

Висновком експерта №СЕ-19/108/21/603-ІТ від 01.03.2021 року, відповідно до якого, експерт приходить до наступних висновків:

«1. На момент експертного дослідження рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 , знаходяться в працездатному стані.

2. Відповідь на дане запитання стосовно рульового керування, робочої гальмівної системи та ходової частини автомобіля ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 , позбавлена логічного сенсу, оскільки на момент експертного дослідження зазначені системи знаходяться у працездатному стані.

3. Відповідь на дане запитання стосовно рульового керування, робочої гальмівної системи та ходової частини автомобіля ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 , позбавлена логічного сенсу, оскільки на момент експертного дослідження зазначені системи знаходяться у працездатному стані.» (Т.1, а.с. 144-153).

Висновком експерта №СЕ-19/108/21/605-ІТ від 01.03.2021 року, відповідно до якого, експерт приходить до наступних висновків:

«1. B момент зіткнення автомобіль ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 контактував передньою частиною з правим заднім колесом напівпричепу - лафету НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 в складі з автомобілем МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_5 , при цьому визначити кут контакту зазначених транспортних засобів не є можливим через недостатність необхідних для цього транспортно-трасологічних ознак.

2. В момент зіткнення найбільш вірогідно, що праве заднє колесо автомобіля ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 знаходиться на відстані 3.7 м до правого краю проїзної частини, а праве переднє колесо на відстані не меншої 3.7 м до цього ж краю в напрямку від м. Запоріжжя в бік м. Донецьк, а праве заднє колесо напівпричепу - лафету НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 в складі з автомобілем МАЗ 5431 реєстраційний номер НОМЕР_5 в повздовжньому напрямку - на відстані приблизно 3.3 м від закінчення сліду гальмування правого заднього колеса автомобіля ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 , що відповідає сумі бази та переднього звису зазначеного автомобіля, в напрямку від м. Запоріжжя в бік м. Донецьк.

3. З урахуванням слідової інформації, зафіксованої на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.12.2020, найбільш вірогідно місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 та напівпричепу - лафету НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 в складі з автомобілем МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_5 в поперечному напрямку знаходиться на відстані не ближче ніж 3.7 м до правого краю проїзної частини та в межах подовження слідів гальмування задніх коліс зазначеного автомобіля, а в повздовжньому напрямку - на відстані приблизно 3.3 м від закінчення сліду гальмування правого заднього колеса автомобіля ВАЗ, що відповідає сумі бази та переднього звису автомобіля ВАЗ, в напрямку від м. Запоріжжя в бік м. Донецьк.» (Т.1, а.с. 157-166).

Схема та таблиця організації дорожнього руху (Т.1, а.с. 168-169).

Згідно висновку судової медичної експертизи № 145п від 14.04.2021 року, закритий перелом основи 5-ї п`ясткової кисті зі зміщенням уламків, із наступним проведенням металоостеосинтезу перелому, закритий внутрішньосуглобовий перелом основи проксимальної фаланги 5-го пальця правої кисті, рана в ділянці середньої фаланги 5-го пальця правої кисті по тильній поверхні, слідом загоєння якої став виявлений при огляді рубець, з розвитком контрактури суглобів 5-го пальця правої кисті у гр. ОСОБА_8 кваліфікується як ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, які утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупих предметів не меншу ніж від 4-х травматичних впливів, та могли утворитися в умовах, що зазначені в обставинах справи (Т.1, а.с. 180-184).

Згідно висновку судової медичної експертизи № 423п від 26.04.2021 року, закритий перелом 4-го поперекового хребця у гр. ОСОБА_5 сам собою кваліфікується як тілесне ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за ознаками тривалий розлад здоров`я, які утворились від дії тупого предмету (Т.1, а.с. 192-194).

Протоколом додаткового огляду від 20.04.2021 року за участю ОСОБА_3 (Т.1, а.с. 200-203).

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 207-215).

Протоколом додаткового огляду від 20.04.2021 року за участю ОСОБА_5 (Т.1, а.с. 216-222).

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_11 (Т.1, а.с. 223-229).

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_8 (Т.1, а.с. 230-236).

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_10 (Т.1, а.с. 237-243).

Протоколом огляду місця події від 07.06.2021 року (Т.2, а.с. 12-21).

Матеріалами що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 (Т.2, а.с. 26-55).

Висновком експерта №СЕ-19/108-21/5602-ІТ від 13.05.2021 року відповідно до якого, експерт приходить до наступних висновків (Т.2, а.с. р 62-73)

«1. У розглянутій дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_5 , повинен був діяти у відповідності із вимогами пп.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху.

Варіант №1 по показах ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .

Водій автомобіля «MA3-54329» з напівпричепом лафет «НОМЕР_7» реєстраційний номер НОМЕР_6 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності із вимогами пп. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, згідно.

Варіант №2 по показах ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 .

Водій автомобіля «МАЗ-54329» з напівпричепом лафет «НОМЕР_7» реєстраційний номер НОМЕР_6 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності із вимогами пп.10.1, 10.4, 19.1 в) Правил дорожнього руху.

2. Варіант №1 по показах ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .

У діях водія автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_5 є невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

За умови сповільнення автомобіля ВАЗ-21121 3.9 м/с2 у діях водія ОСОБА_5 є невідповідність вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору не знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

За умови сповільнення автомобіля ВАЗ-21121 4.9-5.9 м/с2 у діях водія ОСОБА_5 невідповідності вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху не вбачається.

У діях водія автомобіля «MA3-54329» з напівпричепом лафет « НОМЕР_7 » ОСОБА_3 є невідповідності вимогам пп.10,1 10,4 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди

Варіант №2 по показах ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 .

Оскільки за умови сповільнення автомобіля ВАЗ-21121 3.9 м/с2 визначити технічну можливість у водія ОСОБА_5 уникнути дорожньо-транспортній пригоді не надалось можливим, тому оцінити дії водія автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_15 у відповідності із вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, що знаходилось би в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди не надається можливим.

За умови сповільнення автомобіля ВАЗ-21121 4.9-5.9 м/с2 у діях водія ОСОБА_5 є невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

За умови сповільнення автомобіля ВАЗ-21121 3.9 м/с2 у діях водія ОСОБА_15 є невідповідність вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху, але оскільки не надалось можливим визначити технічну можливість у водія ОСОБА_5 уникнути дорожньо-транспортній пригоді, тому встановити у діях водія ОСОБА_5 причинний зв`язок відносно невідповідності вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху не надається можливим.

За умови сповільнення автомобіля ВАЗ-21121 4.9-5.9 м/с2 у діях водія ОСОБА_5 невідповідності вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху не вбачається.

У діях водія автомобіля «MA3-54329» з напівпричепом лафет « НОМЕР_7 » ОСОБА_3 є невідповідності вимогам пп.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

За умови сповільнення автомобіля ВАЗ-21121 3.9 м/с2 у діях водія автомобіля «MA3-54329» з напівпричепом лафет « НОМЕР_7 » ОСОБА_3 є невідповідність вимогам п.19.1 в) Правил дорожнього руху, але оскільки не надалось можливим визначити технічну можливість у водія ОСОБА_5 уникнути дорожньо-транспортній пригоді, тому встановити у діях водія ОСОБА_3 причинний зв`язок відносно невідповідності вимогам п.19.1 в) Правил дорожнього руху не надається можливим.

За умови сповільнення автомобіля ВАЗ-21121 4.9-5.9 м/с2 у діях водія автомобіля «MA3-54329» з напівпричепом лафет « НОМЕР_7 » ОСОБА_3 є невідповідність вимогам п.19.1 в) Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору не знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

3. Варіант №1 по показах ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .

Водій автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортній пригоді (зіткнення із напівпричепом лафетом НОМЕР_7 ), шляхом зниження швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної його зупинки.

Варіант №2 по показах ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 .

При безпечній швидкості руху за умовами видимості у напрямку руху та сповільненні 3.9 м/с2, встановити технічну можливість у водія автомобіля ВАЗ- 21121 ОСОБА_5 уникнути дорожньо-транспортній пригоді не надається можливим, оскільки величини відстаней (Sa) та (Sзб) близькі по значенням.

При швидкості руху 50 км/год та сповільненні 4.9+5.9 м/с2 водій автомобіля ВАЗ-21121 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортній пригоді (зіткнення із напівпричепом лафетом 816933 84А ), шляхом зниження швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної його зупинки.

4. Варіант №1 по показах ОСОБА_3 , ОСОБА_9

Технічна можливість у водія автомобіля «MA3-54329» з напівпричепом лафет « НОМЕР_7 » ОСОБА_3 уникнути дорожньо-транспортній пригоді (зіткнення із автомобілем ВАЗ-21121) залежала від виконання ним вимог пп. 10.1, 10,4 Правил дорожнього руху.

Варіант №2 по показах ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 .

Технічна можливість у водія автомобіля «МАЗ-54329» з напівпричепом лафет « НОМЕР_7 » ОСОБА_3 уникнути дорожньо-транспортній пригоді (зіткнення із автомобілем ВАЗ-21121) залежала від виконання ним вимог пп. 10.1, 10,4 Правил дорожнього руху.».

Судом встановлено що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.09.2021 року (Справа №314/2671/21; провадження №1-кп/314/384/2021) розглянуто кримінальне провадження №0000292 від 10.06.2021 року стосовно ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України відносно тієї ж події ДТП, яка інкримінується за даним кримінальним провадженням, за наслідками якої ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодуванням завданої шкоди, кримінальне провадження закрито.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник показали, що в розгляді вищезазначеного кримінального провадження участі не брали, до участі в розгляді кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника не залучали.

При розгляді даного кримінального провадження суд не застосовує жодних презумпцій відносно питань фактів та права, що можуть виникати на підставі вищезазначеного судового рішення, оскільки застосування таких презумпцій непоправно порушувало б конвенційне право обвинуваченого ОСОБА_3 на захист, мало б ознаки порушення права на справедливий суд (ст.6 Європейської конвенції з прав людини), порушення принципу правової визначеності та презумпції невинуватості особи.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 368 КПК України визначає обсяг питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відносно всього обсягу доказів поданих сторонами до суду, суд залишає поза увагою питання стосовно факту - ввімкнення чи працездатності світлових пристроїв - габаритних ліхтарів на напівпричепі - лафеті НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки порушення п.19.1 ПДР обвинуваченому не інкримінується, у зв`язку з чим встановлення цих обставин та надання оцінки доказів відносно зазначеного факту може містити ознаки виходу за межі пред`явленого обвинувачення, що на переконання суду є неприпустимим.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку встановив наступне.

26 грудня 2020 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, на 09 км.+800 метрів а/д «Запоріжжя-Донецьк» поблизу с.Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області, за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , який керував автомобілем МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 та потерпілого ОСОБА_5 , який керував автомобілем ВАЗ 21121 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП). Зазначена обставина сторонами не оспорюється та підтверджується рапорти співробітників поліції (Т.1, а.с. 95-100) про надходження зі служби 102 повідомлення про ДТП, що сталася 26.12.2020 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.12.2020 року.

Напрями руху транспортних засобів, місце зіткнення ТЗ, місце початку маневру автомобіля МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 та траєкторія руху при здійсненні маневру, визначені в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.12.2020 року, сторонами не оспорюються, та вважаються судом доведеними в судовому порядку та встановленими.

В результаті ДТП ОСОБА_8 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження, які кваліфіковано як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Так, згідно висновку судової медичної експертизи № 145п від 14.04.2021 року, закритий перелом основи 5-ї п`ясткової кисті зі зміщенням уламків, із наступним проведенням металоостеосинтезу перелому, закритий внутрішньосуглобовий перелом основи проксимальної фаланги 5-го пальця правої кисті, рана в ділянці середньої фаланги 5-го пальця правої кисті по тильній поверхні, слідом загоєння якої став виявлений при огляді рубець, з розвитком контрактури суглобів 5-го пальця правої кисті у гр. ОСОБА_8 кваліфікується як ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, які утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупих предметів не меншу ніж від 4-х травматичних впливів, та могли утворитися в умовах, що зазначені в обставинах справи (Т.1, а.с. 180-184).

Згідно висновку судової медичної експертизи № 423п від 26.04.2021 року, закритий перелом 4-го поперекового хребця у гр. ОСОБА_5 сам собою кваліфікується як тілесне ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за ознаками тривалий розлад здоров`я, які утворились від дії тупого предмету (Т.1, а.с. 192-194).

Зазначені обставини сторонами також не оспорюються.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року №13-31кс19 зазначила наступне:

Диспозиція статті 286 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений статтею 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 статті 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; суспільно небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження - частина 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження - частина 2, загибель кількох осіб - частина 3) причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: 1) вчиненні дій, заборонених правилами (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії тощо); 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (незниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, недотримання безпечного інтервалу тощо).

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Причиновий зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені статті 286 КК.

Позиція сторони захисту по суті зводиться до того, що обвинувачений ОСОБА_3 при здійсненні маневру не порушував правил ПДР, що виключає причиновий зв`язок між діянням і наслідками та відповідно не створює складу кримінального правопорушення за відсутності складового елементу - об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення.

Першочергово суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_3 відносно того, що ДТП сталося в пору доби - сутінки.

Показами потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.12.2020 року, як кожним доказом окремо, так і в їх сукупності, доведено обставину того, що ДТП сталося в обстановці темної пори доби. Сумнівів відносно достовірності зазначених показів у суду не виникає.

Відповідно до Правил дорожнього руху (ПДР) затверджених Постановою Кабінету міністрів України 10 жовтня 2001 р. за № 1306,

- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 10.4. «Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот».

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України в контексті бланкетного посилання на п.п. 10.1, 10.4 ПДР передбачає доведення перед судом обставин того, що на момент прийняття рішення здійснення маневру розвороту та початком виконання маневру розвороту, у водія була об`єктивна можливість розпізнавати розміщення учасника руху, в контексті даної справи - зустрічного ТЗ, автомобіля ВАЗ, та у разі перебування такого ТЗ в зоні видимості водія, який здійснює маневр, з урахуванням дорожньої обстановки (швидкість зустрічного ТЗ та ТЗ, який здійснює маневр; відстань між ТЗ, наявність інших учасників дорожнього руху, час який є необхідним для виконання маневру) об`єктивно передбачати можливість здійснення такого маневру без створення безпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Правила дорожнього руху визначають наступні терміни (п.1.10):

видимість у напрямку руху - максимальна відстань, на якій з місця водія можна чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, що дає змогу водієві орієнтуватися під час керування транспортним засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру;

дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;

дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;

дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом;

недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо;

обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами;

оглядовість - об`єктивна можливість бачити дорожню обстановку з місця водія;

темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця.

Суд зауважує, що питання видимості є важливим питанням при розгляді справ, щодо виконання учасниками дорожнього руху п.п. 10.1, п.10.4 ПДР, оскільки першочергово пов`язуються з встановленням обставини та вирішенням питання того, чи перебував в зоні видимості водія інший учасник дорожнього руху, та відповідно чи виникав у водія обов`язок дати дорогу на виконання вимог п.10.4 ПДР.

Крім того суд звертає увагу, що встановлення зони видимості водія відрізняється в залежності від пори доби: темна чи світла.

Слід брати до уваги, що якщо встановлення зони видимості водія в світлу пору доби передбачає встановлення максимальної відстані, на якій з місця водія можна чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, то у темну пору доби встановлення зони видимості, з урахування обставин кожної конкретної справи, передбачає встановлення максимальної відстані, на якій з місця водія можна встановити візуальний контакт зі світлом фар зустрічного транспортного засобу. Встановлення візуального контакту зі світлом фар зустрічного транспортного засобу є моментом інформування водія про те, що по напрямку руху автомобіля перебуває (рухається чи стоїть) транспортний засіб.

В кожному конкретному випадку така відстань може бути різною, що залежить від того, яке світло фар ввімкнено: ближнє чи дальнє; якості світлового обладнання кожного ТЗ, умов видимості та оглядовості, висоти розташування місця водія (наприклад не потребує спеціальних знань усвідомлення того, що місце розташування в деяких вантажних автомобілях та автобусах є вищим відносно рівня дорожнього покриття ніж в деяких легкових автомобілях), інше.

В обсязі поданих доказів, жодного доказу встановлення зони видимості з місця водія автомобіля МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , на момент ДТП, з точки прийняття рішення на здійснення маневру та початку здійснення маневру, з урахуванням дорожніх умов, дорожньої обстановки, видимості та оглядовості, стороною обвинувачення до суду не надано.

Посилатись на те, що водій ОСОБА_5 на момент прийняття рішення на здійснення маневру та початку здійснення маневру водієм ОСОБА_3 перебував в зоні видимості водія ОСОБА_3 , без встановлення такої зони видимості (відстані), за відсутності жодного доказу, на підставі припущень є недопустимим.

Дослідивши протокол додаткового огляду від 20.04.2021 року за участю ОСОБА_3 (Т.1, а.с. 200-203) та протокол додаткового огляду від 20.04.2021 року за участю ОСОБА_5 (Т.1, а.с. 216-222) суд встановив наступне.

При здійсненні даний слідчих дій орган досудового розслідування визначив процесуальних статус ОСОБА_3 та ОСОБА_5 як - «учасник».

Виключний перелік учасників кримінального провадження визначений главою 3 Розділу І КПК України та не передбачає такого процесуального статусу особи як - «учасник».

Завданням кримінального провадження за ст.2 КПК України, є зокрема застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.

Визначення процесуального статусу особи в кримінальному провадженні передбачає безпосередньо обізнаність особи з її процесуальними правами та можливістю їх реалізації та процесуальними обов`язками з можливістю забезпечення їх виконання.

Обізнаність особи з її процесуальними правами та обов`язками направлене на забезпечення дотримання принципу правової визначеності, що є складовою верховенства права за ст.6 Європейської конвенції з прав людини, та запобіжником свавілля в кримінальному процесуальному аспекті за зазначеною статтею.

Суд приходить до висновку, що при проведенні зазначених слідчий дій органом досудового розслідування вищезазначених конвенційних принципів дотримано не було.

Крім того судом встановлено наступне.

Вищезазначені слідчі дії визначені за формою як додаткові огляди.

Дослідивши зміст протоколів слідчих дій, суд приходить до висновку, що зазначені слідчі дії містять ознаки слідчої дії - «слідчий експеримент».

Так, в протоколі додаткового огляду від 20.04.2021 року за участю ОСОБА_3 слідчий зазначає наступне:

«Проведенными исследованиями было установлено, что водитель ОСОБА_5 имел объективную возможность увидеть на проезжей части полуприцеп-лафет НОМЕР_7 регистрационный номер НОМЕР_2 с включенными задним токовым и передним боковым габаритным огнем с правой стороны с позиции №5, то есть за 71,1 м. до места столкновения. При этом заднее правое колесо полуприцепа-лафета НОМЕР_7 регистрационный номер НОМЕР_2 находилось на расстоянии 7,7 м. до места столкновения.».

В протоколі додаткового огляду від 20.04.2021 року за участю ОСОБА_5 слідчий зазначає:

«После этого, для установления момента, с которого водитель автомобиля ВАЗ 21121 ЗНГ регистрационный номер НОМЕР_3 имел объективную возможность увидеть полуприцеп лафет НОМЕР_7 регистрационный номер НОМЕР_2 без включенных осветительных приборов с правой стороны, в соответствии с показаниями водителя ОСОБА_5 с учетом скорости, направления, траектории и характера движения транспортных средств, было отмечено по пять позиций, в направлении, противоположном их движению:

- для водителя ОСОБА_5 - от места столкновения, первая - 15,5 м (расстояние преодолевает автомобиль «ВАЗ» за 1,5 сек с учетом торможения) и другие четыре по 13,9 м (расстояние преодолевает автомобиль «ВАЗ» за 1 сек);

- для водителя ОСОБА_3 - от места столкновения по траектории движения правого заднего колеса лафета первая - 2,1 м (расстояние, которое преодолевает «МАЗ» с лафетом за 1,5 сек) и другие четыре по 1,4 м (расстояние, которое преодолевает «МАЗ» с лафетом за 1 сек).

В ходе проведения дополнительного осмотра места происшествия было установлено, что водитель ОСОБА_5 имел объективную возможность увидеть на проезжей части полуприцеп-лафет НОМЕР_7 регистрационный номер НОМЕР_2 без включенных осветительных приборов на правой стороне лафета, начиная с позиции №3, то есть за 43,3 м. до места столкновения. При этом правое заднее колесо полуприцепа-лафета НОМЕР_7 регистрационный номер НОМЕР_2 находилось на расстоянии 4,9 м до места столкновения.».

Суд зауважує, що слідчі дії огляд та слідчий експеримент є різними слідчими діями та мають різну мету.

Так, відповідно до ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Згідно з ч.1 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Крім того, слідчі дії за:

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 207-215).

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_11 (Т.1, а.с. 223-229).

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_8 (Т.1, а.с. 230-236).

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_10 (Т.1, а.с. 237-243),

за їх змістом є аналогічними слідчим діям проведеним 20.04.2021 року за участю ОСОБА_3 та 20.04.2021 року за участю ОСОБА_5 , однак за формою слідчі дії визначені як -«слідчий експеримент».

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

За визначенням ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін «передбачено законом» має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі «Steel and others v. The United Kingdom»)

Також у рішенні в справі «The Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

Отже, суд приходить до висновку, що при проведенні зазначених слідчий дій органом досудового розслідування не дотримано конвенційного принципу правової визначеності, у зв`язку з чим суд визнає їх недопустимими.

За системного та порівняльного дослідження доказів:

протоколу додаткового огляду від 20.04.2021 року за участю ОСОБА_3 (Т.1, а.с. 200-203;.

протоколу слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 207-215);

протоколу додаткового огляду від 20.04.2021 року за участю ОСОБА_5 (Т.1, а.с. 216-222).

протоколу слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_11 (Т.1, а.с. 223-229).

протоколу слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_8 (Т.1, а.с. 230-236).

протоколу слідчого експерименту від 20.04.2021 за участю свідка ОСОБА_10 (Т.1, а.с. 237-243),

суд приходить до висновку, що метою проведених слідчих дій було встановлення обставин того, чи мав водій ОСОБА_5 об`єктивну можливість побачити на проїзній частині автодороги напівпричепом лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Так, в обсязі усіх вищезазначених доказів в змісті протоколів слідчій зазначає наступне:

«…было установлено, что водитель ОСОБА_5 имел объективную возможность увидеть на проезжей части полуприцеп-лафет НОМЕР_7 регистрационный номер НОМЕР_2 …».

За зазначеними слідчими діями інших обставин відносно об`єктивної сторони кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_3 слідчим не встановлено.

Як зазначалось судом вище, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно з ч.1 ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Встановлення обставини - «Чи мав водій ОСОБА_5 об`єктивну можливість побачити на проїзній частині автодороги напівпричепом лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 », на переконання суду може мати місце належності до інкримінованого ОСОБА_3 діяння за наявності комплексу доказів направлених на встановлення місця знаходження автомобіля під керуванням ОСОБА_5 відносно автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 в момент прийняття рішення на здійснення маневру та початку здійснення маневру.

Так, суд вище зазначав, що встановленню за об`єктивною стороною складу інкримінованого ОСОБА_3 діяння, передбачається доведення щонайменше таких обставин:

визначення зони видимості з місця водія ОСОБА_3 на момент прийняття рішення на здійснення маневру та початку здійснення маневру;

визначення зони видимості з місця водія ОСОБА_5 відносно точки - місця початку здійснення маневру водієм ОСОБА_3 ;

обставина перебування авто під керуванням ОСОБА_5 в зоні видимості водія ОСОБА_3 ;

перевірка показів відносно швидкості ТЗ - ВАЗ та ТЗ МАЗ доказами, які не містять ознак заінтересованості;

встановлення часу за який подолає ТЗ - ВАЗ з моменту входження в зону видимості водія ОСОБА_3 до точки - місця ДТП, з урахуванням гальмівного шляху, швидкості на момент зіткнення та ступеня пошкодження (деформації) транспортних засобів.

встановлення часу за який подолає ТЗ МАЗ з точки - місця початку здійснення маневру водієм ОСОБА_3 до точки - місця ДТП, з урахуванням точки контакту в момент ДТП;

встановлення часу необхідного для здійснення повного маневру розвороту ТЗ МАЗ в конкретних дорожніх умовах та характеристик транспортного засобу.

з урахуванням траєкторії руху ТЗ МАЗ, визначення точки - місця з якого водій ТЗ МАЗ втрачає видимість зустрічної полоси руху.

Суд звертає увагу на те, що не потребує спеціальних знань, та достатньо знань загально-освітньої програми, усвідомлення того, що при взаємодії двох фізичних тіл (в контексті даної справи транспортних засобів) на ступінь деформації тіл (пошкодження ТЗ) впливають щонайменше наступні фактори: характеристики фізичних тіл (їх матеріал та характеристики, конструкція, жорсткість конструкції), вага (маса) тіла, направленість руху кожного тіла по відношенню один до іншого та швидкість їх руху.

Для обґрунтування мотивування зазначеного та можливості проведення відповідних досліджень з таких питань, суд наводить посилання на статтю «СУЧАСНІ ПІДХОДИ ДО ВИЗНАЧЕННЯ ЕНЕРГІЇ ПЛАСТИЧНОГО ДЕФОРМУВАННЯ КОНСТРУКЦІЙ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ ПРИ ДТП» Вінницький національний технічний університет, посилання на сторінку INTERNET - http://ir.lib.vntu.edu.ua/handle/123456789/11113.

Суд приходить до висновку, що зазначені докази в їх обсязі, а саме слідчі дії, за наслідками яких встановлювалась обставина: «Чи мав водій ОСОБА_5 об`єктивну можливість побачити на проїзній частині автодороги напівпричепом лафет НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 » може мати належність до дій водія ОСОБА_5 та самостійного інформаційного навантаження відносно інкримінованого діяння ОСОБА_3 без інших доказів, що можуть доводити вищезазначені обставини в межах об`єктивної сторони інкримінованого діяння не несуть, що свідчить про їх неналежність.

Вищезазначені докази покладені в основу висновку експерта №СЕ-19/108-21/5602-ІТ від 13.05.2021 року.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини доктрини «плодів отруєного дерева», якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», «Шабельник проти України (№ 2)», «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Оскільки, протокол додаткового огляду від 20.04.2021 року за участю ОСОБА_3 (Т.1, а.с. 200-203) та протокол додаткового огляду від 20.04.2021 року за участю ОСОБА_5 (Т.1, а.с. 216-222) судом визнано недопустимим, суд застосовуючи доктрину «плодів отруєного дерева» визнає висновок експерта №СЕ-19/108-21/5602-ІТ від 13.05.2021 року також недопустимим.

Крім того, суд зауважує, що в зазначений висновок експерта не покладено обґрунтованих досліджень відносно об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України в контексті бланкетного посилання на п.п. 10.1, 10.4 ПДР в межах пред`явленого обвинувачення.

Висновок експерта зводиться до встановлення об`єктивної можливості водія ОСОБА_5 уникнути зіткнення за різних сформульованих умов, що не входить в межі пред`явленого обвинувачення за даним кримінальним провадженням.

В доведення наявності причинно-наслідкового зв`язку висновок містить посилання виключно на п.п. 10.1, 10.4 ПДР та обставину того, що мав місце факт ДТП.

На переконання суду, поза увагою органу досудового розслідування на стадії досудового розслідування, в тому числі поставлених експерту питань, залишено щонайменше такі питання:

яка швидкість руху ТЗ - МАЗ була протягом здійснення маневру розвороту та чи змінювалася вона протягом здійснення маневру з його початку до моменту ДТП (в межах перевірки достовірності показів обвинуваченого та свідка);

який час точка зіткнення - заднє праве колесо лафету долає до місця ДТП з моменту початку здійснення маневру до моменту ДТП;

яку відстань долає точка зіткнення - колесо лафету з моменту здійснення маневру до місця ДТП,

на якій відстані знаходився ТЗ - ВАЗ по відношенню до ТЗ - МАЗ на момент прийняття рішення здійснення маневру та початку його виконання;

яка швидкість руху ТЗ - ВАЗ була до початку екстреного гальмування, після екстреного гальмування, безпосередньо в момент ДТП (в межах перевірки достовірності показів потерпілого та свідків);

чи могла взаємодія двох ТЗ в межах залишкової швидкості ТЗ - ВАЗ після гальмування (з позиції сторони обвинувачення швидкість ТЗ - ВАЗ до гальмування 50 км/год. за вирахуванням Va - мінімальної швидкості погашення 38,8-43,6-48,6 км/год. (висновок експерта Т.2 а.с. 65)) привести до такого ступеня деформації (пошкодження) ТЗ;

який час долає ТЗ - ВАЗ з моменту входження в зону видимості водія ОСОБА_3 до місця ДТП, з урахуванням вихідний показників швидкості.

При цьому, суд жодним чином не втручається та не визначає межі дій сторони обвинувачення на стадії досудового розслідування, що відноситься до дискреційних повноважень органів досудового розслідування, та не входить до компетенції суду.

Суд висвітлює вищезазначені питання лише з метою обґрунтування того, що при розгляді даної категорії справ, відсутність відповідей на такі питання може породжувати певні сумніви та припущення в обсязі встановлення обставин справи.

Суд приходить до висновку, що не потребує спеціальних знань розуміння візуалізації здійснення маневру розвороту в умовах темної пори доби відносно точки місця розташування водія зустрічного транспортного засобу.

Фари ближнього та дальнього світла направлені вперед по ходу руху транспортного засобу та мають певний кут розсіювання. Питання області освітлення фар (дальність попереду та бокове освітлення, рівень кута вліво та вправо) потребують відповідних спеціальних знань (експертних досліджень, слідчих експериментів) в кожному конкретному випадку. Однак, питання того, що фари ближнього та дальнього світла направлені вперед по ходу руху транспортного засобу та мають певний кут розсіювання, на переконання суду є загальновідомими та не потребують спеціальних знань та проведення відповідних досліджень.

Повертаючись до візуалізації здійснення маневру розвороту в умовах темної пори доби відносно точки місця розташування водія зустрічного транспортного засобу, суд зазначає, що за умови того, що зустрічний ТЗ перебуває у зоні візуального контролю, з урахуванням особливостей маневру (зміни напрямку руху ТЗ, який здійснює маневр розвороту відносно зустрічного ТЗ зі стану зустрічного в стан попутного) водій ТЗ , за усім часом виконання маневру розвороту, спостерігає наступні етапи:

-візуальний контакт з автомобілем, який має намір або розпочав маневр розвороту шляхом того, що водій бачить світло фар зустрічного автомобіля.

-з урахуванням того, що автомобіль, який здійснює маневр розвороту, змінює кут розташування по відношенню, до зустрічного автомобіля, фари автомобіля мають направленість по напряму руху та певний кут розсіювання, візуальний контакт водія зустрічного автомобіля з передніми фарами ТЗ через деякий час втрачається (авто розташовується боковою частиною по відношення до зустрічного автомобіля) та внаслідок продовження маневру розвороту встановлюється візуальних контакт із задніми габаритними вогнями або сигналом гальмування (у разі його застосування), авто що здійснює розворот переходить зі стану зустрічного в стан попутного по відношенню до іншого автомобіля.

В кожному конкретному випадку питання часу візуального контакту, зони видимості, інших обставин потребують спеціальних знань та проведення відповідних досліджень.

При цьому не потребує спеціальних знань та проведення спеціальних досліджень доведення обставини того, що при розвороті ТЗ, коли авто переходить по відношенню до зустрічного ТЗ зі стану зустрічного в стан попутного, не зберігається візуального контакту водія зустрічного ТЗ з передніми фарами ТЗ (ближніми чи дальніми), який завершив маневр розвороту та контакт з передніми фарами ТЗ втрачається.

Одночасно, суд зазначає, що не потребує спеціальних знань та проведення спеціальних досліджень доведення обставини того, що кожен водій управляючи ТЗ має певну зону видимості, про що зазначалося вище, і коли об`єкт попадає в зону видимості водія, шляхом встановлення відповідного зорового контакту, водій отримує інформацію про наявність такого об`єкта.

Суд повторює, що вирішення питань довжини (обсягу) зони візуального контролю, видимості, оглядовості потребують з`ясуванню в кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи, та можуть потребувати наявності спеціальних знань, проведення відповідних слідчих дій та відповідних досліджень.

При цьому доведення обставини того, така зона візуального контролю у кожного водія, який керує ТЗ є, та ця зона візуального контролю використовується при керуванні ТЗ водіями, шляхом подання відповідних доказів не потребується, у зв`язку з загальним визнанням та прийняттям таких обставин.

Застосування іншого зводило б нанівець нормативне забезпечення та організацію дорожнього руху та реалізацію безпеки дорожнього руху, як в контексті функціонального призначення засобів освітлення (фар) ТЗ, так і в контексті допуску суб`єктів до керування ТЗ (надання права керування ТЗ) та визначенням обсягів обов`язків водія.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що на момент прийняття рішення на здійснення маневру та початку здійснення маневру, він зустрічного транспорту не бачив, що зводиться до того, що в зону його видимості з місця початку здійснення маневру, об`єкти - інші ТЗ, світло фар зустрічного ТЗ не входили та відповідно візуального контакту з такими об`єктами не встановлювалось.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що безпосередньо перед ДТП, перед тим як він побачив лафет, автомобілів попутного та зустрічного напрямку він не бачив, перше, що він побачив було колесо вантажного автомобіля, з яким відбулося зіткнення, що зводиться до того, що в зону його видимості під керуванням ТЗ, об`єкти - інші ТЗ, світло фар зустрічного ТЗ не входили та відповідно візуального контакту з такими об`єктами не встановлювалось. Візуальний контакт безпосередньо перед ДТП відбувся виключно з лафетом.

Зазначені обставини в судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Об`єктивних сумнівів в їх достовірності у суду не виникає.

Суд вважає, на підставі показів, обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не виключається обставина того, що на момент входження точки - місця прийняття рішення на здійснення маневру та початку здійснення маневру водієм ОСОБА_3 , в зону видимості водія ОСОБА_5 , ТЗ - МАЗ міг перебувати на стадії здійснення маневру, та в такому положенні по відношенню до зустрічного транспорту - ТЗ - ВАЗ (з урахуванням вищеописаного механізму маневру розвороту), що унеможливлювало встановлення візуального контакту водія ОСОБА_5 зі світлом передніх фар ТЗ - МАЗ.

Суд звертає особливу увагу на те, що склад кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України в контексті бланкетного посилання на п.п. 10.1, 10.4 ПДР створюється за доведеності обставин того, що на момент прийняття рішення здійснення маневру розвороту та початком виконання маневру розвороту, у водія була об`єктивна можливість розпізнавати розміщення учасника руху або у разі перебування такого ТЗ в зоні видимості водія, який здійснює маневр, з урахуванням дорожньої обстановки об`єктивно передбачати можливість здійснення такого маневру без створення безпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 , з урахуванням положень ст.337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази на підтвердження наявності в діянні ОСОБА_3 , згідно ст. 94 КПК України, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази не відповідають критерію доведення «поза розумним сумнівом», яким керується в своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини, та визначення якого наведене в рішенні даного суду в справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04) від 14 лютого 2008 року, а саме «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.»

Оцінюючи всі докази в сукупності з точки зору достатності, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_3 слід визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та виправдати за даним кримінальним провадженням.

Згідно п.3 ч.1 ст. 373 КПК України коли не доведено що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України цивільний позов суд залишає без розгляду.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України визнати невинуватим та виправдати через недоведеність наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Речові докази:

автомобіль «МАЗ 54329 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом лафетом НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання головному механіку ТОВ «Ремшляхбуд» ОСОБА_16 залишити власнику - ТОВ «Ремшляхбуд»;

автомобіль «ВАЗ 21121 ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_10 залишити ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, представнику потерпілого, потерпілим, цивільному відповідачу та прокурору.

Суддя: ОСОБА_17

31.01.2023