28.02.2023
Справа № 642/2087/22
Провадження № 1-кс/642/545/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0000464 від 09.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначив, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальні правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 09.11.2023 за ч. 2 ст. 365 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Харківською обласною прокуратурою.

Під час досудового розслідування встановлено, що потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , 01.03.2022, приблизно о 11.00 год. рухаючись автомобілем Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить останньому на праві власності, на перехресті вул. Короленка та пл. Конституції у м. Харкові отримав кульове поранення нижньої лівої кінцівки.

24.02.2023 за участю потерпілого ОСОБА_4 , фахівця головного судового експерта СДЗ ВКВД Харківського НДЕКЦ ОСОБА_5 , було проведено огляд місця події, а саме автомобіля Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого під внутрішнім оздобленням правої стойки кузову автомобіля, між переднім пасажирським та заднім пасажирським сидіннями, при частковій розборці елементів оздоблення, виявлено та вилучено кулю, довжиною приблизно 2,3 см., діаметром 0,56 см., зі слідами контакту у каналі ствола зброї та слідами деформації із умовною твердою перешкодою. Виявлена куля під час огляду місця події вилучена та поміщена до паперового пакету, опечатано та скріплено підписами понятих.

Зазначене вище, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегли на собі сліди під час вчинення злочину та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення всіх необхідних експертних досліджень, запобігання передачі та відчуження переліченого майна в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на кулю, довжиною приблизно 2,3 см., діаметром 0,56 см., зі слідами контакту у каналі ствола зброї та слідами деформації із умовною твердою перешкодою.

Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України прокурор звертається до суду з клопотанням про арешт майна третьої особи.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000464 від 09.11.2022 за фактом спричинення вогнепального поранення ОСОБА_4 працівником правоохоронного органу за ч. 2 ст. 365 КК України.

24.02.2023 за участю потерпілого ОСОБА_4 , фахівця головного судового експерта СДЗ ВКВД Харківського НДЕКЦ ОСОБА_5 , було проведено огляд місця події, а саме автомобіля Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого під внутрішнім оздобленням правої стойки кузову автомобіля, між переднім пасажирським та заднім пасажирським сидіннями, при частковій розборці елементів оздоблення, виявлено та вилучено кулю, довжиною приблизно 2,3 см., діаметром 0,56 см., зі слідами контакту у каналі ствола зброї та слідами деформації із умовною твердою перешкодою. Виявлена куля під час огляду місця події вилучена та поміщена до паперового пакету, опечатано та скріплено підписами понятих.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0000464 від 09.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час огляду місця події 24.02.2023, а саме салону автомобіля Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , кулю, довжиною приблизно 2,3 см., діаметром 0,56 см., зі слідами контакту у каналі ствола зброї та слідами деформації із умовною твердою перешкодою.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1