Справа № 682/1655/22
Провадження № 1-кп/682/179/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Славута обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 26.07.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Катеринівка Попаснянського району Луганської області, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, одруженому, на утриманні має одну неповнолітню дитину, осіб похилого віку на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2009 році ОСОБА_4 був позбавлений права керування транспортним засобом (вилучено посвідчення водія) і тому на початку лютого 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , переглядаючи оголошення, розміщені на інтернет-сайтах, виявив оголошення про можливість виготовлення за винагороду в сумі 5000 грн. нового посвідчення водія.

Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно пп. а п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" та підтверджує і надає право його власника на керування транспортними засобами відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керуваннятранспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року №340, за допомогою телефонного додатку месенджера «Viber» вступив у попередню змову з невстановленою особою, з якою домовився про умови виготовлення на його ім`я підробленого посвідчення водія та надав (повідомив) цій особі свої анкетні дані, які необхідно було внести у посвідчення водія, а також переслав свою фотокартку.

Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, безпосередньо виконав частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційних документів, а саме: надав (повідомив) цій особі свої анкетні дані, які необхідно було зазначити при виготовлені підробленого документа, а також переслав свою фотокартку.

У лютому 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, виготовлено (підроблено) бланк офіційного документа посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 18 лютого 2022 року територіальним сервісним центром МВС України № 8042, яке надавало йому право керування транспортними засобами категорії «В», бланк якого не відповідає аналогічним документам, що перебувають в офіційному обігу на території України, який містить ознаки повної технічної підробки та відрізняється від бланків встановленого зразка за способом друку, шляхом внесення в нього анкетних даних та фотокартки ОСОБА_4 , яке в дійсності не видавалось.

22 лютого 2022 року ОСОБА_4 отримав вказане підроблене посвідчення водія у відділенні № НОМЕР_2 «Нової пошти» Харківського району м. Харкова, яке розташоване по проспекту Ювілейному, 57/106, після чого став зберігати його при собі з метою подальшого використання при керуванні транспортними засобами.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у підробленні посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 26.07.2022, близько 12.45 год., під час руху за кермом автомобіля марки «Чері Кімо», державний номерний знак НОМЕР_3 , під час проїзду по вулиці Михайла Грушевського в м. Славута Хмельницької області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області.

В ході перевірки документів, на підставі яких ОСОБА_4 здійснював рух на вищевказаному транспортному засобі, останній, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, отримане ним всупереч вимогам Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993р. №340, надав для перевірки працівниками поліції вищевказане посвідчення водія зі своїм фото, видане на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , таким чином використав завідомо підроблений документ, який не відповідає бланку встановленого зразку, що перебуває в офіційному обігу на території України, який містить ознаки повної технічної підробки та відрізняється від бланків встановленого зразка за способом друку.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

11 жовтня 2022 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди сторонни домовилися проте, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, тобто у підробленні посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб та у використанні завідомо підробленого документа.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю визначеною судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, визначені судом.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3,4 ст. 358 КК України, визнав повністю, щиро розкаюється, підтвердив обставини вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось. Наслідки укладення угоди йому повністю зрозумілі.

Прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 309 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопоуршень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щире каяття у вчиненому, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. При цьому суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення технічної експертизи документів в сумі 755,12 грн. (висновок експерта №СЕ-19/123- 22/76942-ДД від 09.08.2022).

Скасувати арешт накладений на майно, згідно ухвали суду від 27.07.2022 року.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.10.2022 року, укладену між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 26.07.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене в угоді покарання за ч.3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч.4 ст. 358 КК України один рік обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 п. 1, 2 ст. 76 КК України, а саме :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення технічної експертизи документів в сумі 755 грн. 12 коп. (висновок експерта №СЕ-19/123-22/6942-ДД від 09.08.2022).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Скасувати арешт накладений на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 18 лютого 2022 року територіальним сервісним центром МВС України № 8042 - відповідно до ухвали суду від 27.07.2022 року.

Речові докази, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 18 лютого 2022 року територіальним сервісним центром МВС України № 8042 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1