Єдиний унікальний номер 341/883/22
Номер провадження 1-кп/341/167/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2022 під № 0000071, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, одружений, на утриманні має одну дитину, українець, громадянин України, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 263 КК України.

установив:
ОСОБА_4 вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу за наступних установлених судом обставин.
У квітні 2020 року ОСОБА_4 за місцем проживання у АДРЕСА_2 , під час проведення господарських робіт знайшов ніж у металевих піхвах, який виготовлений промисловим способом та відноситься до холодної зброї.
Не маючи передбаченого законом дозволу на право носіння холодної зброї, усвідомлюючи, що знайдений ним предмет є холодною зброєю, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаним про те, що за незаконне поводження з холодною зброєю передбачена кримінальна відповідальність, бажаючи незаконно володіти та користуватись знайденими ножем, привласнив його, після чого незаконно зберігав за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_2 , та заховав у своєму гаражному приміщенні.
Надалі 12.06.2022 ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ніж є холодною зброєю, переніс його у багажне відділення свого автомобіля марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого поїхав у м. Бурштин Івано-Франківського району Івано-Франківської області у власних справах.
12.06.2022 о 01 годині 30 хвилин по вул. С. Бандери у м. Бурштині працівники поліції зупинили автомобіль марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням
ОСОБА_4 для перевірки документів.
У ході розмови з поліцейськими ОСОБА_4 повідомив, що зберігає у багажнику свого автомобіля марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , холодну зброю. Після цього слідчий у ході огляду вилучив предмет схожий на багнет, який є бойовою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, а саме є wz. 22 багнетом до 7,92-мм магазинної гвинтівки системи Маузер зразка 1921-1939 років (Польща) промислового виробництва.
З огляду на викладене, суд визнає винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 263 КК України, оскільки він носив (транспортував) холодну зброю без передбаченого законом дозволу.
Розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 здійснювався у межах пред`явленого йому обвинувачення.
Оскільки обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та надав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цьому кримінальному провадженні, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та правдивості позиції якого у суду немає, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів, процесуальних витрат. Водночас згода обвинуваченого щодо застосування положень частини третьої статті 349 КПК України зафіксована за допомогою технічного запису процесу засідання та письмовою розпискою особи.
Установлені судом обставини також підтверджуються наступними доказами.
Показаннями допитаного у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та пояснив, що вчинив злочин за обставин, викладених у обвинувальному акті. Також, обвинувачений підтвердив, що здійснював перевезення ножа у власному автомобілі. До вчиненого ним кримінального правопорушення ставиться негативно, готовий до покарання. Погодився із покаранням у виді громадських робіт, яке просив призначити прокурор, оскільки не має можливості сплатити штраф.
За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим за частиною другою статті 263 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до змісту досудової доповіді органу пробації виправлення ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення середній.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікується за частиною другою статті 263 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав, наявність пом`якшуючої покарання обставини, та те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює і має на утриманні неповнолітню доньку.

З огляду на матеріальний стан обвинуваченого, його статус безробітного та наявність на утриманні неповнолітньої дочки, суд дійшов висновку про недоцільність призначення покарання у виді штрафу та про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт у межах санкції, визначеної частиною другою статті 263 КК України.

Процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 755,12 грн, що підтверджено долученою довідкою, і відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 263 КК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 263 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.
Речові докази у справі:
- штик-ніж із номером на ньому № 62595 із металевим чохлом, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів ВП №3 (місто Галич) Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області відповідно до накладної від 06.07.2022 № 625, передати до ГУ НП в Івано-Франківській області для вирішення питання щодо його подальшого зберігання та використання у музеї Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

СуддяОСОБА_5