справа № 165/2353/20
провадження №1-кп/165/78/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30 травня 2022 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі
головуючого ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 345 КК України, -
встановив :
ОСОБА_5 , 30.05.2020 о 18 год. 56 хв. діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою, спрямованою на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 , шляхом ривка, відкрито викрав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок вагою 6 грамів, вартість якого, з розрахунку 1495 гривень за один грам золота, становить 8970 гривень, та золоту підвіску вагою 3 грами, вартість якої, з розрахунку 1495 гривень за один грам золота, становить 4485 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 13 455 гривень.
Крім цього, 06.04.2020 близько 07 год. 30 хв. ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи у квартирі за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що старший оперуповноважений ВКП Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_7 , який представився працівником поліції і відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відноситься до працівників правоохоронних органів, не перебуваючи у поліцейському однострої, в ході виконання службових обов`язків щодо участі у проведенні слідчої дії обшуку житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що був санкціонований ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, маючи умисел на перешкоджання працівникам поліції проведенню вказаної слідчої дії, що проявилось у їх недопущенні у квартиру та намаганні закрити двері квартири в той час, коли ОСОБА_7 утримував їх правою рукою, не зважаючи на повідомлення ОСОБА_7 про те, що він являється працівником поліції та пред`явлення службового посвідчення, керуючись метою завдання працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 утримує дверне полотно правою рукою, з силою два рази смикнув за ручку вхідних дверей, перебуваючи всередині квартири, з намаганням їх зачинити, внаслідок чого права кисть оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 була затиснута між дверним полотном та дверною рамою, та останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому п`ятої п`ясної кістки правої кисті, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 103 від 12.06.2020, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що наприкінці травня 2020 року приблизно о 18 год.50 хв. вийшов з дому на АДРЕСА_2 , побачив потерпілу ОСОБА_6 ,яка була напідпитку. Зауважив у неї на шиї ланцюжок з підвіскою у формі ладанки з жовтого металу, які вирішив викрасти. Підійшов ззаду і ривком зірвав ланцюжок з підвіскою та побіг між будинками, що розташовані по правій стороні вулиці. У подальшому ланцюжок загубив, а підвіску продав, і виручені кошти витратив на власні потреби. Завдану злочином шкоду повністю відшкодував потерпілій. Розкаюється у вчиненому. Також показав, що 06.04.2020 приблизно о 7 год.30 хв. за місцем його проживання в квартиру АДРЕСА_3 прийшли незнайомі чоловіки без форменного одягу і постукавши в двері, сказали, що поліція. Поводилися агресивно і відразу почали вибивати двері, які утримувалися на запобіжному ланцюжкові. Коли він, ОСОБА_5 , намагався силою закрити двері, щоб зняти цей ланцюжок, то рука поліцейського ОСОБА_7 попала між полотно і раму дверей, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження і травмував палець правої руки. У вчиненому щиро кається. Наголосив, що потерпілий ОСОБА_7 немає жодних претензій до нього, про що зазначив у письмовій заяві, адресованій суду. Просить врахувати, що протягом двох років, які минули після цих подій, він веде законослухняний спосіб життя та немає приводів у правоохоронні органи.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засіданні не з?явилася, подала до суду заяву від 23.12.2021, де просила проводити розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 у її відсутності, зазначила, що претензій до обвинуваченого немає. 27.05.2022 подала клопотання, про проведення судового розгляду у її відсутності, при призначенні покарання ОСОБА_5 просила застосувати ст.75 КК України.
Потерпілий ОСОБА_7 21.09.2021 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 без його участі, правом подачі цивільного позову скористатись не бажав. У своїй заяві від 13.01.2022 року просив судовий розгляд провадження проводити за його відсутності, і призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.75 КК України. .
Суд, з?ясувавши відсутність заперечень в учасників провадження, переконавшись у добровільності та істинності їх позиції, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд визнає ОСОБА_5 винуватим в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків і кваліфікує такі умисні протиправні дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України.
Обставини вчинення обвинуваченим відкритого викрадення майна (грабіж) потерпілої ОСОБА_6 , викладені у обвинувальному акті, не оспорюються учасниками судового розгляду, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Обгрунтовуючи правову кваліфікацію таких умисних дій ОСОБА_5 , з кваліфікуючою ознакою повторність, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, оскільки був засуджений вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09.07.2020 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який ним було сплачено 05.11.2020.
Законом України від 22.11.2018 за №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, внесено зміни до ст.12 КК України щодо кваліфікації кримінальних правопорушень на кримінальні проступки та злочини та ч.4 ст.32 КК України, ст.89 КК України щодо строків погашення судимості осіб, засуджених за вчинення кримінальних проступків.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України належить до кримінальних проступків.
Згідно із п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» №7 від 04.06.2010 «За змістом ст.32 КК України,повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох і більше злочинів, якщо вони передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України і в статті за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака».
У п.17 цієї ж постанови зазначено, що при вирішенні питання про наявність рецидиву злочинів або повторності злочинів, коли таку повторність утворює злочин, за вчинення якого винну особу було засуджено раніше, судам необхідно перевіряти чи не усунуто законом злочинність і караність попереднього діяння, чи не погашено або не знято судимість за цей злочин. Для цього у справі повинні бути дані про засудження такої особи, призначене за цей злочин покарання та його відбуття.
Статтею 32 КК України визначено, що повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.
Відповідно до п.2-1 ч.1 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.
У відповідності до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, ОСОБА_5 має погашену судимість за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який міг утворювати повторність злочинів, і є особою, яка не має судимості за цим кримінальним правопорушенням, а тому з формулювання обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого за епізодом відкритого викрадення майна (грабіж) потерпілої ОСОБА_6 , підлягає виключенню кваліфікуюча ознака «повторність», а умисні дії ОСОБА_5 за цим епізодом слід кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України.
Суд визнає ОСОБА_5 винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) і такі його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопопорушень, відшкодування завданої шкоди в повному обсязі.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання, суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу ОСОБА_5 , який за правилами ст.89 КК України, не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є молодим, фізично здоровим, але не працює, і призначаючи, з метою його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, беручи до уваги наведені вище помякшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих обставин, позицію потерпілих, викладену у письмових заявах, ставлення обвинуваченого до вчиненного, докорінну зміну ним способу життя, відсутність негативних характеристик особи обвинуваченоого, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України.
Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370,371,372 КПК України, - суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.345 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки;
- за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, згідно зі ст.76 КК України, обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15.06.2020 на тимчасово вилучене майно: дві парасолі, куртку чорного кольору, вилучені під час проведення 13.07.2020 санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_4 та відеореєстратор, вилучений під час проведення 13.07.2020 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Речові докази: оптичний диск з відеозаписом камери спостереження по вулиці І.Сірка в м.Нововолинську залишити при матеріалах провадження; дві напіавтоматичні парасолі чорного кольору, куртку чорного кольору без капюшона та підкладки, відеореєстратор без ознак пошкодження, які зберігаються у камері схову речових доказів ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області квитанція №108808 (904) від 14.06.2020 - повернути власнику майна ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий підпис ОСОБА_9