Справа № 182/2835/22
Провадження № 1-кс/0182/732/2022
У Х В А Л А
Іменем України

14.07.2022 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України на постанову Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0003189,-

за участю сторін провадження:

скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ :

12.07.2022 року до Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України на постанову Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0003189.

У своїй скарзі скаржник посилається на наступне:

08.10.2018 року за заявою ОСОБА_3 було відкрито кримінальне провадження №0003189, правова кваліфікація ч.1 ст. 190 КК України.

Постановою від 16.06.2022 року дізнавач СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_5 закрила кримінальне провадження №0003189, у зв`язку з відсутністю складу злочину.

З даною постановою він категорично не згодний, та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України.

09.10.2020 року прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 були надані вказівки за кримінальним провадженням №0003189, а саме допитати свідків, витребувати та долучити до матеріалів справи матеріали проведення службового розслідування тощо.

Адвокатом потерпілого неодноразово були подані клопотання про витребування доказів, але вони були залишені дізнавачем без реагування.

Вище зазначені клопотання та вказівки прокурора дізнавачем не виконані.

На бездіяльність дізнавача ОСОБА_5 , ОСОБА_3 було подану скаргу, яка була розглянута слідчим суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , справа №182/2003/22, і ухвалою суду зобов`язано розглянути дізнавачем СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , всі клопотання скаржника, та надати відповіді у встановлений КПК термін.

Ухвалу суду дізнавач СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , до тепер не виконала, натомість 07.07.2022 року вручила ОСОБА_3 постанову про закриття кримінального провадження.

У даному кримінальному провадженні експертами СМБ було проведено комісійну судово-медичну експертизу щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку з подіями переохолодження на робочому місці та хворобою (артрит) як наслідком переохолодження.

Не погодившись із даним висновком, потерпілий подав чергове клопотання про проведення повторної повторної судово-медичної експертизи.

Постанова що винесена дізнавачем, всупереч ч. 2 ст. 9 Кримінального Процесуального кодексу України, не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, оскільки вказівки прокурора, та клопотання потерпілого дізнавачем не розглянуті.

Постанову про закриття кримінального провадження №0003189 від 16.06.2022 року потерпілий отримав 07.07.2022 року.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свої вимоги підтримав та просив скасувати постанову дізнавача Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0003189.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та мотивував це тим, що вказані клопотання ОСОБА_3 не підлягають розгляду, а кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя заслухавши думку скаржника та прокурора, вивчивши матеріали скарги та письмові матеріали, надані на підтвердження вказаної скарги, вважає скаргу обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що в провадженні СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0003189 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Статтею 303 КПК України передбачено, що

1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 4-1 ч.1 ст. 3 КПК України визначено, що дізнавач, це службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків;

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У судовому засіданні було встановлено, що потерпілий ОСОБА_3 10.06.2022 року та 15.06.2022 року звертався до дізнавача Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 з клопотаннями, однак вони не були розглянуті дізнавачем, та більш того, вони відсутні в матеріалах кримінального провадження № 0003189.

Таким чином, дізнавач СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги КПК України, в повному обсязі не виконала свої посадові обов`язки як дізнавача, не провела всі необхідні слідчі дії, винесена нею постанова від 16.06.2022 року не мотивована та передчасна, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 303, 306, 307, 214 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України - задовольнити.

Постанову дізнавача Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0003189 - скасувати.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1