У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 липня 2022 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника колонії ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14.07.2022 відмовлено у задоволені подання Начальника Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№ 115) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , яке погоджене з головою спостережної комісії при Обухівській райдержадміністрації Київської області ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 .
Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції вказав, що у діях засудженого ОСОБА_5 відсутні достатні ознаки ресоціалізації, засуджений ОСОБА_5 , як вбачається з матеріалів провадження та його поведінки в судовому засіданні, - повністю вину у скоєному злочині не визнав, щиро не розкаявся у скоєному злочині, а тому умовно-дострокове звільнення на даному етапі не відповідатиме тяжкості вчиненого злочину, обставинам його вчинення, наслідкам вчиненого злочину, засуджений своєю поведінкою не довів, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, - що, на думку суду, - є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання установи виконання покарань.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14.07.2022 оскільки висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам провадження, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Начальника Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№ 115) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, засуджений ОСОБА_5 посилається на те, що, як вбачається з ухвали суду стосовно нього- ОСОБА_5 , в ній є посилання на осіб та їх характеризуючи дані, які не мають ніякого відношення до його особи та даних, що його характеризують, а тому, на його переконання, суд формально підійшов до розгляду клопотання.
А саме, на 6 аркуші вказано, що засуджений ОСОБА_10 має негативну поведінку, яка має виразилась в тому, що, не маючи ні одного заохочення за зразкову поведінку, та маючи діюче дисциплінарне стягнення за порушення умов відбування покарання …засуджений ОСОБА_10 не довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання...; на аркуші 9 є посилання, що підстав для застосування до засудженого ОСОБА_11 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України …; на аркуші 11 ....при винесені ухвали, щодо засудженого ОСОБА_11 суд керувався: Конституцією України, нормами діючого КПК, КК, КВК України.
На противагу цьому, як стверджує засуджений ОСОБА_5 , Державна установа Кагарлицька виправна колонія (№ 115) зробила висновок, що він за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, думку якої, в першу чергу, і повинно бути взято до уваги при розгляді провадження.
Крім того, на переконання засудженого ОСОБА_5 , судом не враховано фактичні обставини вчинені ним кримінального правопорушення, зокрема, які випливають з показань потерпілої ОСОБА_12 , яка отримала тяжкі тілесні ушкодження і яка матеріальних та моральних претензій не має та просила суворо не карати та не позбавляти його волі.
Засуджений ОСОБА_5 зазначає, що інші потерпілі - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто всі учасники дорожньо-транспортної пригоди, живі і здорові, з чим не погоджується суддя, виходячи зі змісту ухвали.
На переконання засудженого, він- ОСОБА_5 заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, оскільки він вчинив злочин з необережності та відбув пів строку призначеного від усього покарання без жодного порушення та стягнень.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та представника виправної колонії на підтримку доводів апеляційної скарги щодо задоволення подання керівника установи відбування покарання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження за поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги.
Положеннями ст. 370 КПК України задекларована законність, вмотивованість та обґрунтованість судового рішення.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Як указують приписи ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного з підстав, визначених п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, як регламентовано ч. 2 вказаної норми закону.
З матеріалів досліджуваного провадження, видно, що 20.06.2022 до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання начальника Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№ 115) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , яке погоджене з головою спостережної комісії при Обухівській райдержадміністрації Київської області ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 (а.п. 1).
Кагарлицький районний суд Київської області, розглянувши вказане подання в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, ухвалою від 14.07.2022 відмовив у задоволені подання Начальника Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№ 115) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , яке погоджене з головою спостережної комісії при Обухівській райдержадміністрації Київської області ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , з вмотивуванням прийнятого рішення, яке, на переконання колегії суддів, носить суперечності між собою, а також з матеріалами провадження.
Так, у мотивувальної частини вказаної ухвали суд першої інстанції послався на те, що представник установи виконання покарань підтримав подання, проти задоволення якого не заперечив і прокурор, про умовне-дострокове звільнення ОСОБА_5 , зокрема з підстав того, що засуджений має 5 заохочень і відсутності дисциплінарних стягнень (а.п. 37).
Між тим, відмовляючи у задоволені подання, суд зокрема послався на те, що:
- з показань представника установи виконання покарань /хоча представник показання не дає/, матеріалів кримінального провадження, з матеріалів особової справи засудженого, засуджений ОСОБА_10 за час відбування покарання своєю поведінкою не довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.
Отже, що стосується добросовісного відношення до праці, то, на думку суду, такі критерії позитивної поведінки засудженого, та які є однією із підстав для застосування положень ст. 81 КК України, - умовно-дострокового звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, - наявні в поведінці засудженого ОСОБА_10 , так як засуджений має 5 (п`ять) заохочень за добросовісне відношення до праці, проте, має негативну поведінку, яка має вираз в тому, що, - не маючи ні одного заохочення за зразкову поведінку, - має діюче дисциплінарне стягнення за порушення умов відбування покарання (а.п. 38);
- крім того, щодо свого висновку щодо відсутності в повному обсязі підстав для застосування до засудженого ОСОБА_11 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд застосовував положення ст. 6 КВК України (а.п. 41);
- отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_11 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України,
тобто на обставини, що не стосуються особи засудженого ОСОБА_5 чи даними, що містяться в матеріалах провадження, чим допустив такі протиріччя, що позбавило суду прийняти вмотивоване і обґрунтоване судове рішення саме за поданням про умовне-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , що тягне за собою безумовне скасування ухвали з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції за приписами ст.ст. 412, 415 КПК України, в ході якого суду першої інстанції належить дати оцінку і іншим доводам апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 .
Водночас, колегія суддів знаходить необхідним звернути увагу на зміст ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 14.07.2022, яка не відповідає вимогам ч. 1 ст. 372 КПК України, оскільки при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 ухвала перенавантажена викладом обставин, які не стосуються суті питання, що вирішується ухвалою, встановлених при цьому судом обставин та мотивів, з яких виходив суд при постановленні ухвали, а саме щодо: відкриття провадження у справі, що відкрито ухвалою від 20.06.2022 (а.п. 34); процедури призначення провадження до розгляду та виклику в судове засідання осіб, з вказівкою адреси кожного з них (а.п. 34-35); неодноразових посилань на судові рішення, по яких ОСОБА_5 відбуває покарання (а.п. 33, 34, 36); подвійне цитування норми одного і того ж закону матеріального права та надмірне цитування норм процесуального права, які носять узагальнюючий характер щодо їх застосування без прив?язки до даного провадження тощо.
За викладеним, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволені подання Начальника Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№ 115) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , яке погоджене з головою спостережної комісії при Обухівській райдержадміністрації Київської області ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 - скасувати та призначити новий розгляд подання у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3