Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2533/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35», клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, до засудження не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

про умовно-дострокове звільнення від покарання призначеного вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 07.04.2021 року,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник «БВК №35» ОСОБА_5 ,

засуджений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 засуджений 07.04.2021 року Карлівського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст.70 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі. За час відбування покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» характеризувався позитивно, має заохочення, стягнень не має. Був працевлаштований на виробництві установи. Засуджений вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив задовольнити з підстав заявлених у клопотанні. Зазначив, що після звільнення з місця позбавлення волі піде захищати Батьківщину, а пізніше влаштується на роботу. Пояснив, що вчиняв злочини тому, що таким чином заробляв собі на прожиття та хотів забезпечити життя свого сина, поки він буде відбувати покарання. Зазначив, що на даний час має постійний дохід за оренду квартири та певні заощадження, які залишитися з того часу коли він був на волі. Крадіжки вчиняв багато разів, заробляв цим на життя та для покращення життя. Знав, що його посадять, тому крав щоб забезпечити матір та дитину, щоб вони нівчому незнали потреби поки він буде сидіти в тюрмі. Повідомив, що крав і складав гроші, наскладав небагато. З крадених грошей утримує сина. Раніше у 2020 році уже звільнявся умовно-достроково, після чого через місяць вчинив злочин. Де має намір працювати повідомити не зміг, можливо на мусорці.

Представник колонії вважав, що для задоволення клопотання засудженого не має підстав.

Прокурор в судовому засіданні підтримав думку представника колонії, заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_3 не підлягає умовно-достроковому звільненню.

Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши матеріали особової справи засудженого та надані суду матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_3 засуджений вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 07.04.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання 09.07.2021 року, кінець строку 09.08.2022 року.

Утримуючись в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 09.07.2020 року характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Утримуючись в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» року характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Утримуючись в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 24.05.2021 року характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» відбуває покарання з 29.06.2021 року.

За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень не має, має 2 заохочення.

Був працевлаштований на підприємстві установи, працював 6 місяців.

До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими та адекватно реагує на критику у свою адресу.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує під контролем.

Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку завдяки контролю з боку представників адміністрації, має охайний зовнішній вигляд.

Дотримується вимог пожежної безпеки.

Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі, ініціативи не проявляє.

Відповідно до ст. 123 КВК України не приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до ст. 123 КВК України не приймає участь реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених.

Відповідно до вимог статті 126 КВК України має середню- спеціальну освіту.

Відповідно до ст. 127 КВК України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій..

Згідно з ст. 110 КВК України має слабкі соціальні зв`язки.

Також з наданих матеріалів убачається, що відповідно до протоколу №10 від 10.03.2022 року, відмовлено комісією установи у зв`язку із тим, що мав недостатній ступінь виправлення, ст. 81 КК України.

Крім того, судом встановлено, що за період з 2006 по 2021 роки ОСОБА_3 4 рази засуджувався за умисні злочини. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково. Однак, після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчиняв нові умисні злочини.

Так, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2006 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК КУкраїни із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі. 22.01.2011 року постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 15днів.

Через невеликий проміжок часу ОСОБА_3 знову вчинив умисний злочин та 23.03.2012 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі. Звільнений 20.09.2013 по відбуттю строку покарання.

Однак, ОСОБА_3 через нетривалий строк, знову вчинив умисний злочин та 05.08.2016 року був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки. 21.12.2016 року, вироком Апеляційного суду м. Києва цей скасовано вирок в частині призначеного покарання та ухвалено новий, яким ОСОБА_3 засуджено до 4 років позбавлення волі. 24.02.2020 року ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, на підставі ст. 81 КК України, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 18 днів.

Незважаючи на проявлений до нього гуманізм, ОСОБА_3 , через місяць після умовно-дострокового звільнення, знову вчинив умисний злочин та 01.09.2020 року вироком Святошинського районного суду м. Києва останнього засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Крім того, 07.04.2021 року ОСОБА_3 засуджено вироком Карлівського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, на 2 роки 2 місяці позбавлення волі.

Тобто, незважаючи на звільнення із місць позбавлення волі, в тому числі і умовно-достроково ОСОБА_3 , знову вчиняв умисні корисливі злочини. Вказане, на думку суду,з урахуванням пояснень засудженого під час судового розгляду, є свідченням тривалого злочинного спрямування його поведінки, впертого небажання стати на шлях виправлення.

Cистемний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що під час вирішення питань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Також, звертається увага судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При прийняті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

З доданим матеріалів, а також встановлених в судовому засіданні даних убачається, що ОСОБА_3 на підприємстві установи був працевлаштований 6 місяців, однак це не свідчить в даному конкретному випадку, про сумлінне ставлення до праці.

Судом враховується, що ОСОБА_3 в установі відбуваня покарання характеризується посередньо, завдяки контролю з боку адміністрації установи дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Тільки під контролем виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Не приймає участі у організації виховних заходів, які проводяться в установі, а також не приймає участі реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених.

Крім того, ОСОБА_3 не приймає участі у роботі самодіяльних організацій.

Відповідно до протоколу №10 від 10.03.2022 року, комісією установи відмовлено у зв`язку із тим, що мав недостатній ступінь виправлення, ст. 81 КК України.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_3 , з урахуванням його пояснень, наданих у судовому засіданні, на шлях виправлення не став, не прагне такого виправлення, особливих позитивних зрушень в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, суд не вбачає.

Посилання за додержання правил поведінки та непорушення в установі відбування покарання, за які ОСОБА_3 має 2 подяки та відбуття частини покарання, яка дає підстави для умовно-дострокового звільнення, не є безумовними підставами для його застосування, та не свідчать про успішне виправлення засудженого.

Оцінюючи вищевказане у сукупності суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання засудженого, оскільки відсутні підстави, які б беззаперечно вказували, що ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1