Справа № 359/4066/22
Провадження № 1-кп/359/492/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №00000656, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2022 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Проліски Бориспільського району Київської області, громадянки України, українки, офіційно непрацюючої, на утриманні неповнолітніх дітей немаючої, з середньою освітою, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2022 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин, притягалась до кримінальної відповідальності згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України (вирок не набрав законної сили), реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , -

по обвинуваченню у скоєнні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Так, 02.12.2021, близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебувала спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у нічному диско-клубі «Тополька» по АДРЕСА_3 . Знаходячись за столиком, ОСОБА_4 побачила у ОСОБА_6 мобільний телефон. У цей час у ОСОБА_4 винник умисел на викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, ОСОБА_4 дочекалася, поки ОСОБА_6 відійде від столику, за яким вони сиділи, та діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «SAMSUNG» Galaxy М22 (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ), який знаходився у належній ОСОБА_6 жіночій сумці, яка лежала на стільці.
Після чого, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину з викраденим телефоном та розпорядилася ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 6299 гривень 10 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила умисні дії, які виразились у таємному викрадені (крадіжці) чужого майна, тобто скоїла кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Окрім того, 15.01.2022, близько 00 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебувала спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у нічному диско-клубі «Тополька» по АДРЕСА_3 . Знаходячись за столиком, ОСОБА_4 побачила у ОСОБА_6 мобільний телефон. У цей час у ОСОБА_4 винник умисел на повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 дочекалася, поки ОСОБА_6 відійде від столику, за яким вони сиділи, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «TECNO» модель Т301, (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ), який знаходився у належній ОСОБА_6 жіночій куртці, яка лежала на стільці.
Після чого, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину з викраденим телефоном та розпорядилася ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 499 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила умисні дії, які виразились у таємному викрадені (крадіжці) чужого майна, вчиненому повторно, тобто скоїла кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаних кримінальних правопорушень, є особисті покази обвинуваченої, надані нею в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченої, її захисника, думки прокурора та письмової позиції потерпілої сторони, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, крім допиту обвинуваченої, зважаючи на те, що учасниками судового провадження фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу та місця вчинення, способу скоєння та мотивів, завданого матеріального збитку потерпілій стороні, тощо).
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного проступку та злочину визнала повністю, розкаялася у скоєному та зазначила, що зрозуміла значення вчиненого нею, та висловила намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати їй можливість виправитись. Просила суворо його не карати, зазначила, що немає постійного доходу та офіційно не працевлаштована, однак має постійне місце проживання, має намір створити сім`ю, оскільки є сиротою, у зв`язку з чим має міцні соціальні зв`язки. Претензій матеріального характеру потерпіла сторона до неї не має.
Зазначила, що злочин вчинено за наведених в обвинувальному акті обставин, вона дійсно викрала належні потерпілій ОСОБА_6 мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG», який знаходився у належній ОСОБА_6 жіночій сумці та мобільний телефон марки «TECNO», який знаходилися у належній ОСОБА_6 жіночій куртці. Викраденим майном вона розпорядилася на власний розсуд. Вартість мобільних телефонів не оспорює.
Судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченої, про наявність речових доказів, процесуальних витрат, тощо.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченої, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України та злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останньої до кримінальної відповідальності за санкцією указаних кримінальних правопорушень.
Кримінальний проступок та злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Зважаючи на викладене, у суду відсутні сумніви щодо визнання ОСОБА_4 винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень та засудження останньої з призначенням покарання у відповідності до зазначених норм кримінального закону.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченої й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 65 КК України.

Так, санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченою кримінального проступку.
Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченою нетяжкого злочину.

З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відшкодування завданих збитків у вигляді повернення викраденого майна.

Обвинувачена за місцем свого проживання характеризувалась посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває (за амбулаторною допомогою не зверталася), спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, офіційно не працевлаштована, має тимчасове місце проживання. Раніше судима вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2022 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Окрім того, ОСОБА_4 притягалась до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення тяжкого злочину згідно вироку суду від 14.06.2022 року (вирок суду не набрав законної сили).

Обвинувачена не є інвалідом, не досягла пенсійного віку та не є військовослужбовцем. На утриманні дітей не має.
Указані обставини потребують врахування при призначенні покарання обвинуваченій, оскільки мають значення щодо вивчення особистості та відношення останньої до скоєного нею.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у межах визначених санкцією кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на один місяць;

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на три місяці;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Окрім того, встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2022 року, ОСОБА_8 була засуджена за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (вчинено 15.05.2022) та останній призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин. Вирок набрав законної сили 04.07.2022 року.

Положеннями ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами частин першої - третьої цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Отже на підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2022 року слід призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді арешту строком на три (три) місяці 10 (десять) днів.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченої є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та її особу.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні становлять 200 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави України.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Претензій матеріального характеру у потерпілої до обвинуваченої немає, цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався. Підстав для його обрання судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 174, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 65-66, 75-77, ч. 1, 2 ст. 185 КК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком 1 (один) місяць;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2022 року призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді арешту строком на 3 (три) місяці 10 (десять) днів.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), - на користь Держави України (отримувач коштів: ГУК у Київській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010103; код класифікації доходів: 24060300); назва платежу: за проведення експертизи по справі №359/1499/22) 200 (двісті) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази в кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «TECNO» модель Т301, (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ); дві коробки з мобільних телефонів марки «SAMSUNG» Galaxy М22 IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та марки «TECNO» модель Т301, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , що передані на відповідальне зберігання потерпілій, - залишити в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Суддя ОСОБА_1