Номер провадження: 11-кп/813/324/22
Номер справи місцевого суду: 500/2442/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження стосовно ОСОБА_8 строку тримання під вартою в рамках розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 08 травня 2018 року, у кримінальному провадженні № 0003334, внесеному до ЄРДР 23 грудня 2015 року, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України,
встановив:
В провадженні Одеського апеляційного суду на стадії апеляційного розгляду перебуває кримінальне провадження № 0003334, внесене до ЄРДР 23 грудня 2015 року, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

На теперішній час до обвинуваченого ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.02.2022 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, до 10.04.2022 року включно.

21 березня 2022 року від прокурора ОСОБА_6 до Одеського апеляційного суду надійшло клопотання в якому на підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, враховуючи умови воєнного стану, просив продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Вимоги клопотання обґрунтував тим, на теперішній час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому більш м`які запобіжні заходи не пов`язані з позбавленням волі не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав своє клопотання, просив суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши доводи, викладені в клопотанні, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 08 травня 2018 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України і йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 23 грудня 2015 року по 18 травня 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду, від 10.09.2020 року апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 частково задоволена, оскаржений вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 08 травня 2018 року був змінений.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання з 23.12.2015 року по 10.09.2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині оскаржений вирок залишено без змін.

Постановою Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, від 11.03.2021 року касаційні скарги ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 задоволені частково, ухвала Одеського апеляційного суду, від 10.09.2020 року скасована та призначений новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Таким чином станом на теперішній час апеляційний суд повторно переглядає вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 08 травня 2018 року, яким ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються, в тому числі, і рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції ухвалив залишити незмінним застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 532 КПК вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 87 Кримінально-виконавчого Кодексу України особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дати набуття вироком законної сили, або з дня надходження із суду розпорядження щодо виконання вироку, який набув законної сили. Тобто законодавець чітко визначає, що до виконання підлягають лише ті вироки, які набрали законної сили.

Разом з цим апеляційний суд бере до уваги те, що відповідно до Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року за №1769/5, підставами для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених серед інших є вирок суду, що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Апеляційний суд бере до уваги, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Руслана Яковенко проти України», заява №5425/11 від 04.06.2015, суд зазначає, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть, якщо він ще не набрав законної сили, і його можна оскаржити.

З огляду на викладену позицію Європейського суду з прав людини, беручи до уваги те, що оскаржуваним вироком ОСОБА_8 було призначено реальне остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років і суд ухвалив до набрання вироком законної сили застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також в умовах введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 воєнного стану, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та керуючись вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України продовжити застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 08 травня 2018 року законної сили.

Керуючись статтями 24, 177, 178, 182, 183, 194, 309, 370, 374, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, враховуючи умови воєнного стану продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 08 травня 2018 року законної сили.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4