печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8523/22-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської міської прокуратури ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва звернулася адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 . Жолоба з заявою про відвід прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської міської прокуратури ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 року.

У судове засідання особа, яка звернулася із заявою не з`явилася, адвокат подав до суду заяву про розгляд у його відсутність. Прокурор до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

В обґрунтування заяви захисник зазначає, що ТУ ДБР, розташоване у м. Києві, здійснює досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні за фактом вчинення службовими особами дій, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України.

Процесуальне керівництво забезпечує прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , який визначений постановою від 06.01.2022 року старшим групи прокурорів.

16.09.2021 року в межах кримінального провадженні за № 0002380 проведені масові обшуки, зокрема, у володіннях А. Жолоба. За результатами означеної слідчої дії, всупереч ухвалі про дозвіл на обшук, вилучені грошові кошти. Відповідний актив згідно квитанції №700 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час обшуку передані на зберігання оперуповноваженому Буханському, який помістив їх в індивідуальну скриньку в ПАТ «Державний ощадний банк України». Такий спосіб зберігання описав прокурор ОСОБА_8 в клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна, яке розглядалося слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

За результатами відповідного розгляду, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2021 року у справі №757/51158/21-к відмовлено у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_9 про арешт майн, а ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 08.12.2021 року у справі №757/51158/21-к відмовлено у задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 на відповідну ухвалу слідчого судді.

Ухиляючись від виконання судових рішень, прокурор ОСОБА_8 не здійснює жодних заходів з реалізації положень п.2 ч.1 ст. 169, 175 КПК України, а навпаки створює додаткові перешкоди у поверненні власнику його майна.

Так, 06 грудня 2021 року слідчий ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_10 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. Суть підозри зводиться до того, що ОСОБА_11 надав завідомо неправдиві покази в кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 року відносно вилучених в нього грошових коштів, зокрема, джерел їх походження.

Наступного дня за погодженням з прокурором В. Коссом слідчому судді Печерського районного суду направлено для розгляду клопотання про застосування до А. Жолоба запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому прокурор просив накласти на підозрюваного додаткові обмеження щодо спілкування з позикодавцем та орендодавцем, створюючи перешкоди у виконанні ним цивільно-правових зобов`язань.

26 квітня 2022 року заявник надав додаткові пояснення до заяви про відвід прокурора, в яких навів додаткові обставини упередженості прокурора ОСОБА_9 та приєднав відповідні докази.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору з підстав передбачених ст. 77 КПК України.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурор - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

При цьому законодавець не пов`язує дотримання принципу законності в кримінальному провадженні з наявністю чи відсутністю процесуального статусу учасника кримінального провадження у розумінні п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Більше того, вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком прокурора, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Оцінюючи встановлені обставини під час розгляду заяви, в контексті приписів п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, слідчий суддя вважає, що процесуальна поведінка прокурора не узгоджується з вимогами щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, передбаченими ст. 2, 9 КПК України.

За змістом cт. 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладаються функції нагляду за додержанням законів органами, що здійснюють досудове слідство, підтримання державного обвинувачення в суді. Згідно із ст. 3 цитованого Закону діяльність прокуратури має ґрунтуватися на засадах верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю; законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності; неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Натомість прокурор ОСОБА_8 , здійснюючи процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0002380, зосередив свою процесуальну активність навколо вилучених активів, які не мають відношення до предмету досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002380, створюючи власнику майна перешкоди в його користуванні.

Так, 16.09.2022 року у кримінальному провадженні №0002380 представниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, за адресою квартири: АДРЕСА_1 , що орендувалася ОСОБА_4 , проведено обшук, в ході якого вилучені, в тому числі грошові кошти, що належать йому.

Примітно, що дозвіл на обшук, оформлений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 09 вересня 2021 року у справі №757/48286/21-к, яка не надавала дозволу на вилучення грошей.

Незважаючи на означену правову перешкоду, прокурор ОСОБА_8 не лише погодився з діями співробітників ДБР, які вилучили відповідні кошти, але й звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

За результатами відповідного судового розгляду, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 від 28 вересня 2021 року у справі №757/51158/21-к, залишено без задоволення клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002380, внаслідок відсутності будь-яких правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та необхідності застосування обмежень щодо майна третьої особи.

Ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 08.12.2021 року у справі №757/51158/21-к відмовлено у задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 на відповідну ухвалу слідчого судді.

Орієнтуючись на положення, які сформульовані у ч.3 ст. 169 КПК України, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинен негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення.

Однак, станом на 06 травня 2022 року ухвала слідчого судді від 28.09.2021 року, яка набрала законної сили 08.12.2021 року не виконана, тобто прокурор В. Косс п`ять місяців поспіль свідомо не виконує свій процесуальний обов`язок.

Примітно, що у відповіді Київської міської прокуратури від 03.02.2022 року йдеться про витребування прокурором ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 від 28 вересня 2021 року у справі №757/51158/21-к для скерування до органу досудового розслідування.

Утім, як вбачається з матеріалів справи, вказану ухвалу прокурор ОСОБА_8 оскаржував в апеляційному порядку, тобто вона перебувала у володінні процесуального керуючого, а відтак твердження про необхідність її витребування не відповідають фактичним обставинам справи.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що прокурор ОСОБА_8 одночасно здійснює повноваження процесуального керуючого в кримінальному провадженні № 0000460 від 24.11.2021 року за підозрою А. Жолоба у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Зокрема, як вбачається із повідомлення про підозру, під час допиту у межах кримінального провадження № 0002380, що проводився 24 вересня 2021 року у період часу з 09 год. 50 хв. по 13 год. 05 хв., слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління ДБР, ОСОБА_14 , свідок ОСОБА_4 надав завідомо неправдиві показання про походження грошових коштів, які виявлені та вилучені 16 вересня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: частина вилучених грошових коштів в сумі 2 400 000 доларів США, 394 000 Євро та 400 000 гривень належать особисто йому і його батькам, та які зароблені ним від здійснення підприємницької діяльності. Крім того, у подальшому, розуміючи, що слідство критично ставиться до таких його показань, продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_4 письмово звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві із заявою від 06.10.2021 року, в якій зазначено, що грошові кошти, вилучені 16.09.2021 року під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , були позичені ним у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також спростовується матеріалами кримінального провадження.

Примітно, що інкриміновані А. Жолобу обставини не узгоджуються з результатами судового розгляду у справі №757/51158/21-к, рішення в якій є остаточними та оскарженню не підлягають.

Так, слідчий суддя звертає увагу на висновок суду апеляційної інстанції у справі №757/51158/21-к, в якому колегія наголошує, що вилучене у А. Жолоба майно немає жодного відношення до предмету кримінального провадження № 0002380.

Тож прокурор ОСОБА_8 дотримується діаметрально протилежної позиції по відношенню до судових рішень, якими відмовлено в арешті майна А. Жолоба, що безумовно свідчить про його упередженість до володільця тимчасово вилученого майна.

Окрім того, слідчий суддя вважає за необхідне надати правову оцінку діяльності прокурора ОСОБА_9 , як керівника групи прокурорів в кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020.

Фактично через місяць після проголошення ухвали апеляційної інстанції у справі №757/51158/21-к, тобто 10 січня 2022 року прокурор групи прокурорів в кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 року ОСОБА_16 10.01.2022 року подав повторне клопотання про арешт майна, яке було вилучене в ході обшуку 16.09.2021 року. При цьому приховав від слідчого судді попередні рішення суду, якими відмовлено в його арешті.

Примітно, що клопотання підписав прокурор ОСОБА_16 , який входить до складу групи прокурорів. Водночас, старшим групи прокурорів згідно постанови від 06.01.2022 року визначено ОСОБА_7 , якому доручено керувати діями інших прокурорів, зокрема ОСОБА_17 .

Таким чином прокурор ОСОБА_8 вдався до непередбачених чинним КПК України способів та прийомів щодо обмеження права власності А. Жолоба. Така процесуальна поведінка прокурора усуває будь-які сумніви в його неупередженості та об`єктивності.

Слідчий суддя зауважує, що невиконання прокурором рішень слідчих суддів у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 є систематичним явищем.

Окрім вищевказаних судових актів щодо відмови в арешті майна, привертає увагу свідоме ухилення від виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_18 , від 19 листопада 2021 року у справі №757/59619/21-к за заявою представника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 , якою відведено слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_14 від участі у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 року.

Незважаючи на вказану правову перешкоду, прокурор ОСОБА_8 продовжував здійснювати процесуальне керівництво за відведеним слідчим.

Зазначений факт підтверджується витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002380, що датований 06.01.2022 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_19 входить до складу слідчої групи та копія клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому слідчий ОСОБА_20 зазначений як особа, якій слідчий суддя має надати право на здійснення відповідної процесуальної дії.

Керуючись ст. ст. 75-77, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської міської прокуратури ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 року задовольнити.

Відвести прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської міської прокуратури ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 року.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1