Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2648/22
Провадження № 1-кп/553/565/2022
В И Р О К
Іменем України

26.07.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000024 від 01.05.2022 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанці, Канівського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, офіційно працевлаштованого на посаді фрезерувальника TOB «IPRIS-PROFIL» , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :

30.04.2022 р., о 16 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 покинув будівлю підприємства «IPRIS-PROFIL», розташовану за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 12 (Індустріальний район м. Харкова) та вирушив крізь промислову зону Індустріального району м. Харкова в бік станції «Індустріальна» КП «Харківський метрополітен», яка знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Героїв Харкова, 293-М (Індустріальний район м. Харкова). Проходячи повз виробництво металоконструкцій, яке розташоване поруч з «IPRIS-PROFIL», ОСОБА_3 , під огорожею знайшов пакунок, в якому знаходились прозорий полімерний пакет з речовиною білого кольору «солі» та ємність із закрученою кришкою, з прозорого полімерного матеріалу зеленого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору «канабіс», тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, сховав їх до своєї спортивної сумки сірого кольору серед робочих речей, де почав незаконно зберігати з метою подальшого особистого вживання без мети збуту, з мотивів реалізації особистих потреб. Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій кримінально протиправний намір, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, незаконно зберігаючи у своїй сумці вищевказані речі, направився до станції «Індустріальна» КГІ «Харківський метрополітен», за адресою: м. Харків, просп. Героїв Харкова, 293-М (Індустріальний район м. Харкова), де в присутності двох понятих в ході огляду місця події у ОСОБА_3 психотропну речовину та наркотичний засіб було виявлено та в подальшому вилучено працівниками поліції. Згідно висновку речовина масою: 1,1689 грам, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину -PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить: 0,8367 грам, що більше ніж невеликий розмір, передбачений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу». Речовина рослинного походження масою: 2,1258 грам, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить: 1,8919 грам. Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 PVP віднесений до психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця № І, список № 2).
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті який затверджено прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення - проступку за ч.1 ст. 309 КК України повністю доведена.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного правопорушення повністю доведена.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65, 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

При вирішенні питання щодо призначення виду та міри покарання, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, виходячи з положень ст. 65 КК України, приймаючи до уваги викладене вище, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і щиро розкаявся у цьому, його характеристику, вік, наявність обставин які пом`якшують покарання та відсутність тих, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням вимог ст.ст.4 та 5 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 302, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 у період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз в загальному розмірі 1510 грн. 24 коп.

Речовий доказ - речовину, масою 1,1689 грам, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини, становить 0.8367 грам.; речовину рослинного походження масою 2,1258 грам, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, становить 1,8919 г. знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім підстав, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1