УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004038 від 06.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004038 від 06.09.2019 року про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 майно в ході проведення обшуку, що проводився 27.12.2021 року в період часу з 08:40 години до 10:05 години, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Мобільний телефон Iphone 6S, IMEI: НОМЕР_1 ; Електронні металеві ваги без зазначення торгової марки в кількості 1 шт.; Мобільний телефон Samsung S3 Duos, білого кольору; Системний блок чорного кольору без зазначення торгової марки.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Слідчим відділом Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджені.
27.12.2021 року в період часу з 08:40 години до 10:05 години, на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року, за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення та отримання доказів, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (речовин, схожих за зовнішніми ознаками на наркотичні засоби та психотропні речовини), які незаконно придбані, виготовлені та незаконно зберігаються з метою збуту, засобів за допомогою яких виготовляються наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги; приладів та предметів які використовуються для вживання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів; грошових коштів отриманих в результаті злочинної діяльності пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, технічних носіїв інформації та мобільних телефонів на яких може міститися інформація щодо незаконного збуту та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин.
Під час проведення обшуку на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено вищевказане майно.
Як зазначає сторона обвинувачення, вилучені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегли на собі сліди під час вчинення злочину та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом, у зв`язку з чим прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.
Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просив задовольнити. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Власник майна у судове засідання не з`явився.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання прокурора приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, та як вбачається зі змісту витягу з ЄРДР, що слідчим відділом Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0004038 від 06.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Згідно протоколу огляду, проведеного 27.12.2021 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року, за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим було виявлено та вилучено: Мобільний телефон Iphone 6S, IMEI: НОМЕР_1 ; Електронні металеві ваги без зазначення торгової марки в кількості 1 шт.; Мобільний телефон Samsung S3 Duos, білого кольору; Системний блок чорного кольору без зазначення торгової марки.
Постановою слідчого від 27.12.2021 року вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0004038 від 06.09.2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що клопотання про арешт майна було направлено поштовим відправленням 28.12.2021, про що свідчить штамп Укрпошти, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення дотримані процесуальні строки, передбачені ст. 171 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, вилучене в ході проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004038 від 06.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 майно в ході проведення обшуку, що проводився 27.12.2021 року в період часу з 08:40 години до 10:05 години, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- Мобільний телефон Iphone 6S, IMEI: НОМЕР_1 ;
- Електронні металеві ваги без зазначення торгової марки в кількості 1 шт.;
- Мобільний телефон Samsung S3 Duos, білого кольору;
- Системний блок чорного кольору без зазначення торгової марки.
Місцем зберігання вилученого вищевказаного майна, відповідно до порядку визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, визначити камеру схову речових доказів Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1