печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8623/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000133 від 25.01.2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

18.02.2022 у провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000133 від 25.01.2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторона обвинувачення вказує, що 10.02.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Суть підозри зводиться до того, що 25.01.2022 приблизно о 09 год. 00 хв. біля будівлі Верховної Ради України за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 5, відбувався мітинг, організований під гаслом «Save ФОП», в якому в числі інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, приймав участь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же день, 25.01.2022 року, приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, знаходячись біля будівлі Верховної Ради України за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 5, де демонструючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, підійшли до шеренг працівників Національної поліції України та Національної гвардії України, які несли службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та були одягнені у формений одяг та захисну амуніцію, та намагалися прорвати кордон з метою увірватися до будівлі Верховної Ради України.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 , разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, наблизившись до працівників поліції, під час виконання ними службових обов`язків та демонструючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, почали штовхати та умисно завдавати численні удари по співробітникам Національної поліції України та Національної гвардії України.

Не зважаючи на численні зауваження працівників правоохоронних органів, які припиняли їх хуліганські дії, ОСОБА_7 , тривалий час не реагував, чинив опір представникам влади співробітникам Національної поліції України та Національної гвардії України, які виконували обов`язки з охорони громадського порядку, та умисно завдав двох ударів кулаком правої руки по обличчю поліцейському полку поліції особливого призначення №1 ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 та намагався зірвати з останнього захисний шолом в який він був одягнений.

Окрім того, хуліганськими діями ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, був зірваний мирний масовий захід.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, пов`язаного з опором представникові влади, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Крім того, 25.01.2022 року, приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, знаходячись біля будівлі Верховної Ради України за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 5, під час мирного мітингу організованого під гаслом «Save ФОП», з метою перешкоджання виконанню працівниками правоохоронних органів службових обов`язків, підійшли до шеренг працівників Національної поліції України та Національної гвардії України, які несли службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та були одягнені у формений одяг та захисну амуніцію, та намагалися прорвати кордон з метою увірватися до будівлі Верховної Ради України.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наблизившись до працівника поліції, під час виконання ним службових обов`язків, та з метою заподіяння йому побоїв, умисно завдав двох ударів кулаком правої руки по обличчю поліцейському полку поліції особливого призначення №1 ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 .

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_7 , поліцейському полку поліції особливого призначення №1 ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 під час виконання ним службових обов`язків та несення служби були заподіяні побої та спричинений фізичний біль.

Займана ОСОБА_9 , посада згідно наказу Національної поліції України поліцейський полку поліції особливого призначення №1 ГУНП в м. Києві, за змістом ст. 2 Закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів відноситься до правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цим працівниками службових обов`язків, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому враховуючи обставини встановлені під час досудового розслідування, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримала, просила задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказуючи на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків у кримінальному провадженні.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0000133 від 25.01.2022 за підозрою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 296 КК України.

10.02.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення (злочину) підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: рапортами працівників поліції від 25.01.2022, протоколами огляду місця події від 25.01.2022, протоколами огляду відеозаписів від 25.01.2022, протоколом перегляду відеозапису від 31.01.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 31.01.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_11 від 31.01.2022, протоколом перегляду відеозапису від 31.01.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.01.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_12 від 31.01.2022, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 02.02.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_9 від 02.02.2022.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваній запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

В той же час, слідчий суддя не в повній мірі може погодитися із ризиками, на які вказує сторона обвинувачення в клопотанні та про які прокурор наголошувала у судовому засіданні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

В клопотанні слідчий зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити вказані дії, проте до вказаного обґрунтування слідчий суддя відноситься критично, оскільки в розрізі фактичних обставин справи вказані ризик стороною обвинувачення не обґрунтовано.

Підсумовуючи вказане, все ж слід зазначити, що на переконання слідчого судді, в світлі встановлених обставин кримінального провадження, зазначені ризики можливо і мають на ймовірність, проте доказів того, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе їм запобігти, слідчому судді не надано, а відтак слід вважати, що такі відсутні.

Слідчий суддя вважає, що вказані ризики можна виключити не лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а й застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особою під вартою й покладення відповідних обов`язків та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, тримання під вартою ОСОБА_7 є невиправданим, а таке втручання в його основоположні права і свободи жодним чином не забезпечить реалізацію завдань кримінального провадження та об`єктивний судовий розгляд, а відтак клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Враховуючи вказане, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та не доведено в повному обсязі актуальності ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що у світлі встановлених обставин зможе забезпечити цілі кримінального провадження та одночасно не буде допущено порушення прав ОСОБА_7 .

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000133 від 25.01.2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000133 від 25.01.2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000133 від 25.01.2022, а саме до 09.04.2022 включно.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками, визначеними слідчим, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0000133 від 25.01.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в частині застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1