справа № 208/4384/22
№ провадження 1-кс/208/1174/22
УХВАЛА
Іменем України

05 вересня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 «про арешт майна» в межах кримінального провадження №0000663 від 29.08.2022 за ч. 2 ст. 190 КК України, -
встановив:

Слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним погодженим прокурором клопотанням, в якому прохає:

- накласти арешт на мобільний телефон "Redmi 9C NFC" 3 GB RAM 64 GB ROM imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ,S/N: НОМЕР_3 , залишивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування вказаним майном.

- накласти арешт на sim-картку ПрАТ «КИЇВСТАР» з абонентським номером НОМЕР_4 , залишивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування вказаним майном.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 28.08.2022 року до Кам`янського РУП надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 25.08.2022 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа його власним мобільним телефоном марки: "Redmi 9C". За даним фактом 29.08.2022 року внесені відомості в ЄРДР за № 0000663 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування, 02.09.2022 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно для огляду та вилучення надав мобільний телефон "Redmi 9C NFC" 3 GB RAM 64 GB ROM imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_5 та sim-картку ПрАТ «КИЇВСТАР» з абонентським номером НОМЕР_4 , яка на праві власності належить потерпілому ОСОБА_5 .

В ході огляду мобільний телефон "Redmi 9C NFC" 3 GB RAM 64 GB ROM imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , був поміщений до сейф-пакету KIV2150151, та вилучений до Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області та sim-картку ПрАТ «КИЇВСТАР» з абонентським номером НОМЕР_4 яку поміщено до поліетиленового пакету, та вилучено до Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області.
Даний мобільний телефон та sim-картка має суттєве значення по кримінальному провадженню, як речовий доказ.
Наразі встановлено наступні, передбачені ст. 170 КПК України, підстави і мету застосування арешту відносно вказаного вище майна.
Підставами застосування арешту відносно вищенаведеного майна є наступне:
Вилучена річ відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказом з підстав, наведених вище за текстом, та має доказове значення для встановлення таких фактичних обставин події кримінального правопорушення як механізм вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації кримінального правопорушення та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його знищення, пошкодження, псування, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, має бути використано при проведенні слідчих дій, а саме огляду за участю свідків кримінального правопорушення. Повернення власнику вищевказаного майна без проведення слідчих дій і з використанням цього майна може мати наслідком його, знищення, пошкодження, псування, та у будь-якому випадку позбавить сторону обвинувачення можливості отримати інші докази, які б вказували на наявність чи відсутність у діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
За наведених обставин метою застосування арешту вищенаведеного майна є збереження речових доказів.
Прокурор, слідчий, власник майна не прибули, подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за їх відсутності, не заперечуючи проти його задоволення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В ході проведення досудового розслідування 29.08.2022 року зареєстроване кримінальне провадження за заявою потерпілого ОСОБА_5 , що підтверджено як витягом з ЄРДР №0000663 від 29.08.2022 за ч. 2 ст. 190 КК України.
Обґрунтованість клопотання підтверджена матеріалами долученими до нього, а саме протоколом прийняття відповідної заяви, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 01.09.2022 року, фототаблицею даних телефону Redmi 9C NFC Midnight Gray, яким невідома особа шахрайським шляхом заволоділа 25.08.2022 року, заявою ОСОБА_6 підтверджено добровільне надання для огляду та вилучення зазначеного телефону із сім-картою ПрАТ «КИЇВСТАР» з абонентським номером НОМЕР_4 , протоколом огляду предмету від 02.09.2022 року, постановою про визнання речовими доказами мобільного телефону Redmi 9C NFC Midnight Gray та сім-карти ПрАТ «КИЇВСТАР» з абонентським номером НОМЕР_4 .
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Згідно зі статтею 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції прокурора та слідчого, викладені за змістом клопотання, якими доведено обґрунтованість заявленого клопотання, а тому враховуючи що підставою клопотання є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у виглядітимчасового позбавлення власника на час накладання арешту права на володіння, та розпорядження заявленими речами, які є речовими доказами в межах кримінального провадження, відповідають належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, та мають тимчасовий характер, а тому, клопотання є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на:
- мобільний телефон "Redmi 9C NFC" 3 GB RAM 64 GB ROM imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 ,

- sim-картку ПрАТ «КИЇВСТАР» з абонентським номером НОМЕР_4 ,

тимчасово на час накладення арешту, позбавив ОСОБА_5 , як власника майна, права на володіння та відчуження щодо арештованого майна, залишив за ним право користування вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ..

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст.. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1