Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/3388/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 362/3321/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багачка Великобагачівського району Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, -
за участі:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 03 квітня 2022 року включно.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11 лютого 2022року, однак судове слідство у даному кримінальному провадженню не розпочато і потребує часу для розгляду, потерпілі і свідки не допитані, тобто ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлений судом при обранні запобіжного заходу не відпав та не змінився. Крім того, дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні, відповідно до ст. 12 КК України, трьох особливо тяжких злочинів (ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України) та одного тяжкого злочину (ч. 1 ст. 263 КК України), вчинених в складі озброєної банди, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, не працює, не має постійних та законних джерел доходів, дають підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені судом при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою також не відпали та не змінилися.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.
За доводами апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вважає ухвалу суду необґрунтованою, незаконною, та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На обґрунтування таких доводів апелянт зазначає про те, що всупереч вимогам п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» та ст. 184 КПК України, в установлені законом строки, ОСОБА_9 не було вручене клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, що призвело до порушення прав обвинуваченого та унеможливлювало проведення судового розгляду.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги останнього та просили її задовольнити, заперечення прокурора щодо апеляційних вимог, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
За змістом положень Глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, а продовження строку тримання під вартою в певній справі може бути виправданим лише тоді, коли наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше попри презумпцію невинуватості, ніж правило поваги до особистої свободи.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані.
Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України.
Суд першої інстанції, розглянувши клопотання сторони обвинувачення вважав, що продовжують існувати ризики, які свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих і свідків, серед яких є малолітні діти, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які на даний час не зменшились, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті задля якої застосовується цей вид запобіжного заходу, що не суперечить вимогам КПК України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу. При цьому в ухвалі наведені достатні мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Враховуючи характер висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні трьох особливо тяжких злочинів (ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України) та одного тяжкого злочину (ч. 1 ст. 263 КК України), вчинених в складі озброєної банди, строк покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про його особу, який до обрання запобіжного заходу суспільно-корисною працею не займався та не мав постійних та законних джерел доходів,суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на учасників судового розгляду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і такі ризики не зменшилися від часу обрання стосовно нього запобіжного заходу, а тому виправдовують подальше його тримання під вартою.
Крім того, з певною ймовірністю існує ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, показання яких суд має сприймати безпосередньо.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що будь-який інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даний час не може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме вищенаведеним ризикам.
Доводи обвинуваченого про порушення права на захист, оскільки прокурор вручив йому клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з порушенням відповідного процесуального строку, є неприйнятними та не ґрунтуються на положеннях ч. 2 ст. 184 КПК України.
А саме, відповідно до частини другої зазначеної статті копія клопотання прокурора та матеріалів надається обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду такого клопотання.
Матеріалами контрольного провадження підтверджується, що клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 31 січня 2022 року подане прокурором до місцевого суду 01 лютого 2022 року, отримано ОСОБА_6 02 лютого 2022 року, що підтверджено самим обвинуваченим, та розглянуто судом на наступний день - 03 лютого 2022 року.
Будь-яких конкретних та змістовних доводів щодо порушення права на захист обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі не навів.
Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при прийнятті судом рішення про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як і підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не встановила. А тому і не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційних вимог обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 03 квітня 2022 року включно - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4