Номер провадження: 11-кп/813/1617/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського райсуду м. Одеси від 09.06.2022 у кримінальному провадженні №0000393 від 11.03.2021 відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 01.10.2020 Київським райсудом м. Одеси за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 6 років,
- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.126-1 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 126-1 КК України та йому призначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покарання призначеним вироком Київського райсуду м. Одеси від 01.10.2020 призначене покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 6 років.
- за ст. 126-1 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, частково приєднане не відбуте покарання за вироком Київського райсуду м. Одеси від 01.10.2020 з урахуванням призначеного на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання за цим вироком у виді 6 років позбавлення волі та остаточно за сукупністю вироків призначене покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 , перебуває на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», визнаний винуватим у тому, що він в період часу з 07.02.2020 по 26.07.2020, знаходячись по місцю свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 умисно та безпричинно систематично вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні, що призвело до психічного розладу невротичного характеру (регістру) у вигляді: «Розладу адаптації з переживанням тривожно-фобічної симптоматики».
Так, 07.02.2020, о 22:40 год., знаходячись за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_11 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань на адресу потерпілої, погрозі застосування фізичної розправи, у зв`язку із чим ОСОБА_7 відповідно до постанови Київського райсуду м. Одеси від 03.03.2020 у справі №947/3764/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 20.03.2020 о 21:00 год., ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_11 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_7 відповідно до постанови Київського райсуду м. Одеси від 18.06.2020 у справі №947/6903/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 28.04.2020 року о 18 годині, ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_11 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_7 відповідно до постанови Київського райсуду м. Одеси від 25.05.2020 у справі №947/11491/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 15.05.2020, знаходячись за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_11 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, погрозі застосування фізичного насильства у зв`язку із чим ОСОБА_7 , відповідно до постанови Київського райсуду м. Одеси від 17.07.2020 у справі №947/18502/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 26.07.2020, о 22 год., знаходячись за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_11 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, погрозі застосування фізичного насильства у зв`язку із чим ОСОБА_7 , відповідно до постанови Київського райсуду м. Одеси від 04.09.2020 у справі №947/22997/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Як вбачається із вказаного, кожного разу окремо, а саме 07.02.2020 о 22-40 год., 20.03.2020 о 21 год., 28.04.2020 о 18 год., 15.05.2020, 26.07.2020 о 22 год., перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинював відносно своєї матері ОСОБА_11 , психологічне насильство у вигляді словесних образ, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні гідності останньої, тому ОСОБА_7 , було визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_11 , що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насиллі психологічного характеру ОСОБА_7 , по відношенні до своєї матері ОСОБА_11 .
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме - вчинення умисного систематичного психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).
Окрім цього, в подальшому перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», в період часу з 31.08.2020 по 05.03.2021, знаходячись по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 умисно, безпричинно та систематично вчиняв по відношенню до свого брата ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та до своєї матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в їх бік, приниженні, що призвело до виникнення у ОСОБА_11 психічного розладу невротичного рівня у вигляді: «Розладу адаптації з переживанням тривожно-фобічної симптоматики» (Р 43.2 за МКХ-10), що знаходиться в прямому-причинному зв`язку зі скоєними протиправними діями.
На теперішній час потерпіла ОСОБА_11 виявляє клінічні ознаки «Розладу адаптації з переживанням тривожно-фобічної симптоматики» (Т 43.2 за МКХ-10), та за своїм психічним станом потребує супроводу психолога та спостереження психіатром за місцем проживання.
Так, 31.08.2020, о 21 год., знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері гр. ОСОБА_11 , а саме висловлювався нецензурною лайкою на її адресу та кидався у бійку, повторно. У зв`язку із зазначеним ОСОБА_7 відповідно до постанови Київського райсуду м. Одеси від 16.10.2020 у справі №947/28524/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 17.10.2020, о 22 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері гр. ОСОБА_11 , висловлював словесні образи, принижував честь та гідність, погрожував фізичною розправою. У зв`язку із чим гр. ОСОБА_7 відповідно до постанови Київського райсуду м. Одеси від 04.12.2020 у справі №947/32483/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 18.11.2020, о 20:10 год., ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_11 та брата ОСОБА_12 , погрожував їм фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство, повторно, У зв`язку із зазначеним ОСОБА_7 відповідно до постанови Київського райсуду м. Одеси від 24.12.2020 у справі №947/36984/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Згодом, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 11.01.2021 о 23:30 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо свого брата гр. ОСОБА_12 висловлював словесні образи, принижував честь та гідність, погрожував фізичною розправою. У зв`язку із зазначеним ОСОБА_7 , відповідно до постанови Київського райсуду м. Одеси від 24.02.2021 у справі №947/3680/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Окрім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 15.01.2021, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 в день народження потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_7 вчинив акт домашнього насильства психологічного характеру, яке виразилось у висловлюванні словесних образи, принижування честі. та гідності, погрозах фізичною розправою.
Як вбачається із вказаного, кожного разу окремо, а саме 31.08.2020, о 21 год., 17.10.2020 о 22 год., 18.11.2020 о 20:10 год., 11.01.2021 о 23:30 год., 15.01.2021, перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесні конфлікти, в ході яких, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняв відносно свого брата ОСОБА_12 та своєї матері ОСОБА_11 , психологічне насильство у вигляді словесних образ, погроз, висловлювання нецензурною лайкою в бік потерпілих, приниженні гідності потерпілих, тому ОСОБА_7 було визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП- домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насиллі психологічного характеру ОСОБА_7 , по відношенні до свого брата ОСОБА_12 та до своєї матері ОСОБА_11 , що призвело до виникнення у потерпілої ОСОБА_11 психічного розладу невротичного рівня у вигляді «Розладу адаптації з переживанням тривожно-фобічної симптоматики» (F 43/2 за MKX-10), що знаходиться в прямому- причинному зв`язку зі скоєними проти неї протиправними діями та погіршенням якості життя потерпілих: ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 вказує, що суд 1-ої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, в саме застосував закон, який не підлягає застосуванню, та допустив порушення, які є істотними та такими, що перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_10 просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського райсуду м. Одеси від 01.10.2020 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Покарання, призначене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, із резолютивної частини вироку виключити. В іншій частині вирок залишити без змін. Під час апеляційного провадження просить дослідити документи, які характеризують особу обвинуваченого та обставини вчиненого ними злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з вироком суду 1-ої інстанції та вважає, що він підлягає скасуванню з наступних підстав:
- висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність;
- вказує, що виним себе не визнав та пояснив, що всі вказані обставини в обвинувальному акті є неправдивими;
- звертає увагу, що його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні не підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені судом в судовому засіданні, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_11 , так як вона не може розповісти правду, тому що перебуває під контролем ОСОБА_12 .
Посилаючись на викладені обставини, обвинувачений ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок відносно нього скасувати, постановити новий виправдувальний вирок, закрити кримінальне провадження відносно нього за відсутністю в його діях ознак кримінального злочину.
Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду 1-ої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.
Потерпілі, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання до суду не з`явилася, із жодними заявами до суду не зверталися, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 405 КПК України розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 та заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого, думку захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, представника потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону відповідає не в повному обсязі.
Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, суд 1-ої інстанції послався у вироку на досліджені ним відповідно до вимог КПК України зібрані по справі докази, які є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам зазначеного кримінального провадження, такі як:
- показання потерпілої ОСОБА_11 яка повідомила суду, що обвинувачений не працює, заробляє на життя та продукцію його жінка. Доступу до розташованого у кімнаті обвинуваченого балкону він нікому не надає. Окрім цього не надає можливості користуватись бойлером. Квартиру продавати не бажає. Все це відбувається протягом двох років. У 2020 році ОСОБА_7 почав вчиняти домашнє насильство, що полягало у вибиванні дверей, постійних образах. Обвинувачений постійно вживає алкогольні напої, свою поведінку не контролює. Її інший син ОСОБА_12 проживає разом із ними. Через стан інвалідності не може працювати. Брати постійно між собою сваряться, а провокує конфлікти ОСОБА_7 . Вона брала гроші у кредит у фінансових установах через те, що після бійки між обвинуваченим та ОСОБА_12 останній потребував медичної допомоги, та вона допомагала йому матеріально.
Потерпіла ОСОБА_11 також розповіла, що неодноразово викликала поліцію у зв`язку із вчиненням домашнього насильства обвинуваченим ОСОБА_7 , що полягало у образах, погрозах, вибивання дверей. Такі конфлікти відбуваються кожен тиждень, кількість яких вона навіть не може перерахувати, а тому не пам`ятає всі дати.
- показання потерпілого ОСОБА_12 який розповів у залі судового засідання, що конфлікти із обвинуваченим, які полягають у постійних образах, погрозах та бійках, відбуваються систематично. Ініціатором конфлікту виступає обвинувачений. Він обмежує доступ до використання теплої води, входити на балкон забороняє, продати квартиру не бажає. Постійно вчиняє домашнє насильство щодо співмешканців. Неадекватну поведінку обвинуваченого пояснює постійним вживанням алкогольних напоїв. Також потерпілий навіть не може перерахувати кількість вказаних конфліктів, оскільки вони відбуваються постійно, а тому він всі дати не пам`ятає.
- показання свідка ОСОБА_13 , яка пояснила суду, що вона є подругою та сусідкою потерпілої ОСОБА_11 . У обвинуваченого ОСОБА_7 постійно відбуваються конфлікти із братом ОСОБА_12 . Ініціатором сварок є обвинувачений. Він постійно агресивно налаштований, кидається до всіх у бійку та часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений неодноразово погрожував фізичною розправою їй самій. Пояснила, що чула крики з їхнього вікна та бачила як з вікна вилітали речі, а ОСОБА_11 постійно їй жаліється на обвинуваченого.
- показання свідка ОСОБА_14 , яка розповіла суду, що обвинувачений ОСОБА_7 постійно агресивно налаштований, систематично вживає алкогольні напої. Конфлікт із матір`ю у обвинуваченого відбуваються постійно. Окрім цього, обвинувачений також неодноразово погрожував фізичною розправою ОСОБА_14
-висновок судово-психіатричного експерта № 322 від 12.08.2020, згідно якого у ОСОБА_11 в результаті протиправних дій обвинуваченого розвинувся психічний розлад невротичного рівня у вигляді «Розладу адаптації з переживанням тривожно-фобічної симптоматики» (F 43/2 за MKX-10);
- терміновий заборонний припис на ім`я ОСОБА_7 , яким йому заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, а саме ОСОБА_11 ;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 10.12.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 03.03.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 12.03.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 28.04.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 25.05.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 18.06.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 01.07.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 17.07.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 03.09.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 04.09.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 16.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 04.12.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 24.12.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП;
- постанова Київського райсуду м. Одеси від 24.02.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП;
- висновок судово-психіатричного експерта № 162 від 26.03.2021, згідно якого у ОСОБА_11 в результаті протиправних дій обвинуваченого розвинувся психічний розлад невротичного рівня у вигляді «Розладу адаптації з переживанням тривожно-фобічної симптоматики» (F 43/2 за MKX-10).
Зважаючи на показання потерпілих та свідків, суд 1-ої інстанції обґрунтовано визнав їх такими, що узгоджуються між собою та безпосередньо підтверджують факт вчинення умисного систематичного психологічного насильства ОСОБА_7 щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих, з чим апеляційний суд погоджується.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про неправильне застосування закону, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, так як надавши об`єктивну правову оцінку дослідженим доказам, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ст. 126-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинення умисного систематичного психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).
Апеляційний суд, погоджується із судом 1-ої інстанції, та надає критичну оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_7 в частині невизнання ним своєї вини, розцінює їх як спосіб захисту та уникнення кримінальної відповідальності, оскільки його вина доказана наведеними вище доказами, які є допустимими та достатніми.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
При цьому, при призначенні покарання ОСОБА_7 обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом 1-ої інстанції не встановлено, натомість врахована суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, характеристику, відсутність пом`якшуючих обставин.
Водночас, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора ОСОБА_10 про неправильне застосування судом 1-ої інстанції закону України про кримінальну відповідальність виходячи з наступного.
Зі змісту положень ст.ст. 70, 71 КК України вбачається, що коли після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а ішні після постановлення попереднього вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення до попереднього вироку; після чого за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення попереднього вироку; і остаточно за сукупністю вироків.
У відповідному порядку вказані положення закону України про кримінальну відповідальність застосовуються за умови, якщо злочин, вчинений до та після постановлення вироку, отримали окрему кваліфікацію.
У разі ж якщо наявна повторність злочинів, передбачена ст. 32 КК України, а саме вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього кодексу, та які не вимагають окремої кваліфікації за кожний епізод злочинної діяльності, застосовуються положення ч. 1 ст. 71 КК України як до злочину, вчиненого після постановлення попереднього вироку.
Зазначена позиція апеляційного суду узгоджується з приписами ст.ст. 32, 33, 70 КК України та підтверджується правовим висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 08.02.2021 (справа № 390/235/19), відповідно до якого, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч.1 ст. 32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька після його ухвалення, то спеціальні вимоги ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються.
Вказана правова позиція також узгоджується з роз`ясненнями, які містяться в п. 20 Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», від 24.10.2003, а також у п. 7 постанови ПленумуВерховного Суду України №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, вважає обґрунтованими доводи прокурора ОСОБА_10 , щодо допущення судом 1-ої інстанції неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.
Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає що апеляційна скаргу прокурора ОСОБА_10 підлягає задоволенню, водночас апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок суду зміні, в зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407-409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Київського райсуду м. Одеси від 09.06.2022 у кримінальному провадженні №0000393 від 11.03.2021, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України змінити.
Важати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського райсуду м. Одеси від 01.10.2020 і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 6 (шість) років і 6 (шість) місяців.
Покарання, призначене ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України із резолютивної частини вироку виключити.
В іншій частині оскаржуваний вирок - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, у той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4