Справа № 308/6897/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора - ОСОБА_3 , володільця майна - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000501 від 03 травня 2022 року, про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.
В обгрунтування вимог клопотання прокурор посилається на те, що 02.05.2022 в ЧЧ Ужгородського РУП надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Ужгородського РУП Назарія Потічного, про те що ним в ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано інформацію про те, що на території м. Ужгорода діє особа ОСОБА_6 яка систематично продає різного роду боєприпаси та вибухові речовини.
Відомості за вказаним фактом, СВ Ужгородського РУП ГУНП внесені в ЄРДР за № 0000501 від 03.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.
В подальшому встановлено, що ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок збуту вибухових пристроїв та вибухових речовин, 03 червня 2022 року близько 17.00 години в м. Ужгороді неподалік ЗОШ № 5 за адресом Київська Набережна 13, здійснив дії по збуту, громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , предмети які відповідають ознакам вибухових речовин та вибухових пристроїв, а саме, дві гранати, три тротилові шашки та три запали до гранат, за що отримав гроші в сумі 3000 гривень.
В той же день ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, в ході затримання у нього було вилучено:
-мобільний телефон чорного кольору марки «Моторола» ІМЕІ НОМЕР_1 ; та 42560, який упаковано в спецпакет НПУ INP 1016447;
-6 грошових купюр номіналом по 500 гривень кожна, серії та номер: МВ0628214; ВБ1912411; ФГ5559321; С37093901; ЛГ7723293; ЛВ6868893; які упаковано в спецпакет INP 1016409;
В той же день, 03.06.2022 року ОСОБА_7 видав отримані від ОСОБА_4 :
-два предмета схожі на гранати РГД-5 та Ф-1, які упаковано в спецпакет АБ 012065;
-три предмета схожі на тротилові шашки які упаковано в спецпакет АБ 012066;
-три предмети схожі на запали до гранат які упаковано в спецпакет АБ 012067;
В той же день, 03.06.2022 року неподалік будинку № 3 по вул. Паризької Комуни, м. Ужгорода, на відкритій місцевості було виявлено місце схрону, з якого вилучено:
-248 предметів схожих на набої які упаковано в спецпакет НПУ INP 4004427;
-9 предметів схожих на тротилові шашки
-предмет схожий на гранату, який упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157838;
-два предмета схожі на запали які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157839;
-3 предмета схожі на тротилові шашки які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157841;
-10 предметів схожих на запали які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157840;
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, всі вищеперераховані вилучені:
-мобільний телефон чорного кольору марки «Моторола» ІМЕІ НОМЕР_1 ; та 42560, який упаковано в спецпакет НПУ INP 1016447;
-6 грошових купюр номіналом по 500 гривень кожна, серії та номер: МВ0628214; ВБ1912411; ФГ5559321; С37093901; ЛГ7723293; ЛВ6868893; які упаковано в спецпакет INP 1016409;
-два предмета схожі на гранати РГД-5 та Ф-1, які упаковано в спецпакет АБ 012065;
-три предмета схожі на тротилові шашки які упаковано в спецпакет АБ 012066;
-три предмети схожі на запали до гранат які упаковано в спецпакет АБ 012067;
-248 предметів схожих на набої які упаковано в спецпакет НПУ INP 4004427;
-9 предметів схожих на тротилові шашки
-предмет схожий на гранату, який упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157838;
-два предмета схожі на запали які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157839;
-3 предмета схожі на тротилові шашки які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157841;
-10 предметів схожих на запали які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157840, відносяться до тимчасово вилученого майна.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, а також враховуючи, що вищеперераховані речі мають значення речових доказів, є об`єктом дослідження відповідних судових експертиз, по результатам яких можуть відноситись як до об`єкту майнового злочину так і до речей які законом вилучені з вільного обігу, і таким чином відноситись до предмету кримінального правопорушення передбаченого ,прокурор просить суд накласти арешт на зазначені в клопотанні речі.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити з підстав викладених у протоколі.
Власник вилученого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.
Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 03.05.2022 року внесені до ЄРДР за №0000501, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 263 КК України.
В рамках цього провадження ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, в ході затримання у нього було вилучено:
-мобільний телефон чорного кольору марки «Моторола» ІМЕІ НОМЕР_1 ; та 42560, який упаковано в спецпакет НПУ INP 1016447;
-6 грошових купюр номіналом по 500 гривень кожна, серії та номер: МВ0628214; ВБ1912411; ФГ5559321; С37093901; ЛГ7723293; ЛВ6868893; які упаковано в спецпакет INP 1016409;
В той же день, 03.06.2022 року ОСОБА_7 видав отримані від ОСОБА_4 :
-два предмета схожі на гранати РГД-5 та Ф-1, які упаковано в спецпакет АБ 012065;
-три предмета схожі на тротилові шашки які упаковано в спецпакет АБ 012066;
-три предмети схожі на запали до гранат які упаковано в спецпакет АБ 012067;
В той же день, 03.06.2022 року неподалік будинку № 3 по вул. Паризької Комуни, м. Ужгорода, на відкритій місцевості було виявлено місце схрону, з якого вилучено:
-248 предметів схожих на набої які упаковано в спецпакет НПУ INP 4004427;
-9 предметів схожих на тротилові шашки
-предмет схожий на гранату, який упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157838;
-два предмета схожі на запали які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157839;
-3 предмета схожі на тротилові шашки які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157841;
-10 предметів схожих на запали які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157840;
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпе-чення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст.173 КПК України).
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна, зазначено в клопотанні з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Одночасно, слідчий суддя вважає, що слідчим дотримано вимог ст.ст. 170,171 КПК України і в клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту виявлених під час обшуку речей та конкретизовано підстави та мета накладення на них арешту.
Слідчим суддею встановлено, клопотанням та матеріалами доданими до клопотання доведено, що вилучене майно згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.
Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки у разі його не застосуванні може призвести до зникнення та навіть втрати слідів, предметів як речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, окрім того вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів не втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.
Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування .
За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудовогорозслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Разом із тим, прохання прокурора щодо місця зберігання арештованих речей задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна.
Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000501 від 03 травня 2022 року про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на:
- мобільний телефон чорного кольору марки «Моторола» ІМЕІ НОМЕР_1 ; та 42560, який упаковано в спецпакет НПУ INP 1016447;
- 6 грошових купюр номіналом по 500 гривень кожна, серії та номер: МВ0628214; ВБ1912411; ФГ5559321; С37093901; ЛГ7723293; ЛВ6868893; які паковано в спецпакет INP 1016409;
-два предмета схожі на гранати РГД-5 та Ф-1, які упаковано в спецпакет АБ 012065;
-три предмета схожі на тротилові шашки які упаковано в спецпакет АБ 012066;
-три предмети схожі на запали до гранат які упаковано в спецпакет АБ 012067;
-248 предметів схожих на набої які упаковано в спецпакет НПУ INP 4004427;
-9 предметів схожих на тротилові шашки
-предмет схожий на гранату, який упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157838;
-два предмета схожі па запали які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157839;
-3 предмета схожі на тротилові шашки які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157841;
-10 предметів схожих на запали які упаковано в спецпакет НПУ АВ 1157840, шляхом заборони користування, відчужування та розпорядження.
Копію ухвали вручити прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Дата оголошення повного тексту ухвали у звязку з перебуванням судді у нарадчий кімнаті 20.06.2022 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1