Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/575/22
Справа № 711/1966/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000211 від 23.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000211 від 23.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання обгрунтоване тим, що СУГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211 від 23.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

26.04.2022 року отримано ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 № 1-кс/711/497/22 про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вилучення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою виявлення наступних речей: комп`ютерної техніки, мобільних телефонів з сім картою, що належать ОСОБА_5 , банківських карток № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , чорнових записів, установчих документів та копії установчих документів суб`єктів господарської діяльності, які використовувались при вчиненні шахрайських дій.

На виконання вказаної ухвали 10.05.2022 в період часу з 11 години 50 хвилин по 13 годину 22 хвилини слідчим СУ ГУНП в Черкаській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: комп`ютер МАС OS 10.13.6 серійний номер QP04529PDNMEMCNO2389, WiFi-роутер Tianjie, IMEI: НОМЕР_5 з сім карткою НОМЕР_6 та блоком живлення, три тримачі до сім-карт оператора стільникового зв`язку Лайф-селл з номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , сім картка оператора Лайф-селл с/н НОМЕР_10 , банківська картка АТ КБ Приватбанк НОМЕР_11 , аркуш паперу з чорновими записами у вигляді номерів телефонів та банківських карток.

Речі вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , відповідною постановою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Перелічені речі, предмети та документи є важливим доказом у провадженні, та перераховані особи в клопотанні, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою уникнення кримінальної відповідальності та приховування речових доказів, можуть вчинити дії для їх знищення, що унеможливить подальше їх обстеження та проведення ряду необхідних судових експертиз.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також збереження речових доказів, вважає за доцільне накласти арешт на комп`ютер МАС OS 10.13.6 серійний номер QP04529PDNMEMCNO2389, WiFi-роутер Tianjie, IMEI: НОМЕР_5 з сім карткою НОМЕР_6 та блоком живлення, три тримачі до сім-карт оператора стільникового зв`язку Лайф-селл з номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , сім картку оператора Лайф-селл с/н НОМЕР_10 , банківську картку АТ КБ Приватбанк НОМЕР_11 , аркуш паперу з чорновими записами у вигляді номерів телефонів та банківських карток.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій клопотання підтримала, розгляд вказаного клопотання просила провести без її участі.

Разом з тим, відповідно до ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна у відсутності слідчого та прокурора.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна

Частитною1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна.

Доказами у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 від 26.04.2022 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вилучення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою виявлення наступних речей: комп`ютерної техніки, мобільних телефонів з сім картою, що належать ОСОБА_5 , банківських карток № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , чорнових записів, установчих документів та копії установчих документів суб`єктів господарської діяльності, які використовувались при вчиненні шахрайських дій.

На виконання вказаної ухвали 10.05.2022 в період часу з 11 години 50 хвилин по 13 годину 22 хвилини слідчим СУ ГУНП в Черкаській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: комп`ютер МАС OS 10.13.6 серійний номер QP04529PDNMEMCNO2389, WiFi-роутер Tianjie, IMEI: НОМЕР_5 з сім карткою НОМЕР_6 та блоком живлення, три тримачі до сім-карт оператора стільникового зв`язку Лайф-селл з номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , сім картка оператора Лайф-селл с/н НОМЕР_10 , банківська картка АТ КБ Приватбанк НОМЕР_11 , аркуш паперу з чорновими записами у вигляді номерів телефонів та банківських карток.

Так, майно яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що майно, яке було вилучено під час обшуку 10.05.2022 року відповідає критеріям речового доказу.

Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власника майна, шляхом накладення арешту, заборони розпорядження, з метою запобігання його зникнення. Держава гарантує право на забезпеченням проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку що необхідність накладення арешту на речовий доказ є виправданою, більш суспільно значимою та превалює над принципом вільного володіння майном.

Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення, ризик втрати майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього нерухомого майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження , наслідки арешту майна для його володільця.

Таким чином, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку накласти арешт на комп`ютер МАС OS 10.13.6 серійний номер QP04529PDNMEMCNO2389, WiFi-роутер Tianjie, IMEI: НОМЕР_5 з сім карткою НОМЕР_6 та блоком живлення, три тримачі до сім-карт оператора стільникового зв`язку Лайф-селл з номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , сім картка оператора Лайф-селл с/н НОМЕР_10 , банківська картка АТ КБ Приватбанк НОМЕР_11 , аркуш паперу з чорновими записами у вигляді номерів телефонів та банківських карток.

Керуючись ст. ст. 40, 113, 117, 131, 132, 170, 171, 309 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речового доказу, накласти арешт на комп`ютер МАС OS 10.13.6 серійний номер QP04529PDNMEMCNO2389, WiFi-роутер Tianjie, IMEI: НОМЕР_5 з сім карткою НОМЕР_6 та блоком живлення, три тримачі до сім-карт оператора стільникового зв`язку Лайф-селл з номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , сім картка оператора Лайф-селл с/н НОМЕР_10 , банківська картка АТ КБ Приватбанк НОМЕР_11 , аркуш паперу з чорновими записами у вигляді номерів телефонів та банківських карток, які були вилучені слідчим 10.05.2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити слідчому для пред`явлення її до виконання, а також прокурору для виконання та надіслати власнику майна для відома.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1