Єдиний унікальний № 497/1385/18
Провадження № 1-кп/946/301/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

16 травня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянув в місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №№ 0000179, 0001171 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Залізничне Болградського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

21.06.2016 вироком Ренійського районного суду Одеської області за ч. ч. 1, 2, 3 ст.185, ст. 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до 4 років та 2 місяців позбавлення волі, звільненого 29.06.2016 за відбуттям покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Виноградівка Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Болград Болградського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_10 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , законні представники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла та цивільна позивачка ОСОБА_17 , цивільна позивачка ОСОБА_18 , потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , перекладачка ОСОБА_24 , представниця служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації ОСОБА_25 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1. 22.02.2018 близько 03:00 години, ОСОБА_6 , знаходячись на перехресті вул. О.Захаріаді та вул.Кишинівської у м. Ізмаїл Одеської області (далі м. Ізмаїл), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшли до потерпілого ОСОБА_20 та застосували до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні йому ударів по обличчю та голові руками ОСОБА_6 та нанесенні по тілу та голові іншою особою дерев`яною палкою, принесеною ним заздалегідь з собою, внаслідок чого потерпілій впав на землю, після чого відкрито викрали майно, що у нього було при собі, а саме мобільний телефон марки «SAMSUNG J320» вартістю 2 776,67 грн, в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 25 грн, на рахунку якої були гроші в сумі 40 грн, блокнотом вартістю 20 грн та грошима в сумі 900 грн, що належали його матері ОСОБА_21 , після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 2 861,67 грн та потерпілій ОСОБА_21 на суму 900 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене потворно, за попередньою змовою групою осіб.

2. Далі, продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, 22.02.2018 близько 06:00 години, ОСОБА_6 , знаходячись на перехресті вул. Ю. Фучика та вул.Некрасова у м. Ізмаїл, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшли до потерпілого ОСОБА_22 та вчинили напад на нього, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні ОСОБА_6 ударів кулаками та ногами по ногам, тілу та голові і нанесенні іншою особою ударів по тілу та голові дерев`яною палкою, принесеною ним заздалегідь з собою, в результаті чого потерпілому ОСОБА_22 заподіяна травма обличчя у вигляді забитої рани верхньої губи, синців повіка лівого ока та вуха, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Від отриманих ударів ОСОБА_22 впав на землю та не надав спротиву. Після чого ОСОБА_6 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відкрито викрали матерчату сумку вартістю 150 грн, в якій знаходились гаманець вартістю 50 грн з грошима у сумі 890 грн, складний ніж вартістю 200 грн та зв`язка ключів від будинку, яка матеріальної цінності не представляє, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 1 290 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

3. Також, не зупиняючись на скоєному, 22.02.2018 близько 06:30 години, ОСОБА_6 , знаходячись на перехресті вул. Семінарської та вул. Білгород-Дністровської в м. Ізмаїл, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, підійшли до потерпілого ОСОБА_23 та застосували до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилось у нанесенні ОСОБА_6 та іншою особою ударів кулаками та ногами по ногам, тілу та голові потерпілого, внаслідок чого в результаті чого ОСОБА_23 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна потиличної ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та відкрито викрали мобільний телефон марки «SAMSUNG GT C3322I» вартістю 390 грн, в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 40 грн, на рахунку якої були гроші в сумі 75 грн, грошима в сумі 230 грн та пакунком з обідом, які матеріальної цінності не представляли, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду на загальну суму 735 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене потворно, за попередньою змовою групою осіб.

4. Крім того, у період часу з 24 по 27 березня 2018 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , тимчасово перебуваючи у нежилому будинку АДРЕСА_4 (далі с. Виноградівка), діючи з корисливих мотивів, вступили між собою у кримінально протиправну змову, спрямовану на скоєння розбійного нападу на ОСОБА_26 , який у той час тимчасово проживав один у своєму будинку АДРЕСА_5 , про що обвинуваченим було достовірно відомо.

Готуючись до вчинення вказаного нападу, у зазначений період часу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , створюючи умови для скоєння злочину, діючи спільно, з метою усунення перешкод при здійсненні кримінально протиправного замислу, а саме для спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_26 підшукали та пристосували знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення, а саме мотузку для зв`язування потерпілого, металеву трубу та пристрій, який за зовнішніми ознаками та принципом дії схожий на пневматичний пістолет, якими планували застосувати насильство (тяжкі тілесні ушкодження) до потерпілого під час нападу, з метою пригнічення його волі до надання опору. Також підготували маски для приховання облич при вчиненні розбійного нападу, які зберігали у нежилому будинку АДРЕСА_4 .

Розробляючи план скоєння розбійного нападу, вказані особи, розподілили між собою ролі при вчиненні кримінального правопорушення таким чином, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 проникнуть у домоволодіння потерпілого ОСОБА_26 з метою заволодіння його майном, а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 тим часом залишаться у нежилій будівлі неподалік від будинку потерпілого з метою попередження співучасників, що перебуватимуть у будинку потерпілого, у разі появи сторонніх осіб та іншої небезпеки.

В ніч з 27 на 28 березня 2018 року, приблизно о півночі, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , реалізуючи свій спільний кримінально протиправний умисел, взявши з собою раніше приготовлені знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме металеву трубу, предмет схожий на пістолет та маски, прибули до домоволодіння АДРЕСА_5 , де проживав потерпілий ОСОБА_26 .

Надалі, вказані особи, продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, діючи згідно умов розподілених раніше ролей при вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишилися у нежилій будівлі неподалік від будинку потерпілого з метою попередження у випадку появи сторонніх осіб, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , одягнувши на обличчя раніше приготовлені маски та узявши з собою мотузку, металеву трубу та пристрій, який за зовнішніми ознаками та принципом дії схожий на пневматичний пістолет, підійшли до огорожі домоволодіння потерпілого, перестрибнувши через паркан та проникли до подвір`я вказаного домоволодіння.

Далі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зімітували сторонній шум у дворі, чим змусили ОСОБА_26 вийти з дому у двір домоволодіння, де одразу ж на нього був здійснений напад із застосуванням насилля небезпечного для життя та здоров`я потерпілого з боку ОСОБА_6 , який наніс металевою трубою не менше двох ударів по голові ОСОБА_26 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, в результаті чого останній, вдарившись головою о кут віконного укосу, впав на землю та втратив свідомість і можливість надавати опір.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перенесли ОСОБА_26 в кімнату домоволодіння, розташовану біля входу, де спільно наявною при собі мотузкою перев`язали руки потерпілого, позбавивши його можливості подальшого опору.

Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спільно вжили заходи щодо пошуку майна, яке мало певну цінність та було у наявності у приміщенні домоволодіння.

У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час пошуку майна для подальшого викрадення, побачивши, що потерпілий прийшов до тями та намагається звільнитися і встати, діючи за попередньою змовою лише між собою, вийшли за межі спільного з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 умислом, спрямованим лише на розбійний напад, діючи з умислом, спрямованим на протиправне позбавлення життя ОСОБА_26 , ОСОБА_7 предметом, схожим на пневматичний пістолет, здійснив один постріл металевою кулькою в обличчя потерпілого, після чого рукояткою вказаного предмета, схожого на пневматичний пістолет, наніс не менше п`яти ударів ОСОБА_26 в життєво важливі органи, а саме в обличчя та по голові. Після цього ОСОБА_6 обома кулаками та ногами наніс не менше п`яти ударів ОСОБА_26 в життєво важливі органи, а саме в обличчя та по голові, спричинивши останньому таким чином спільними діями відкриту черепно-лицьову травму, що супроводжувалась зовнішньою кровотечею, в результаті чого настала смерть потерпілого.

Таким чином в результаті спільних кримінально протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_26 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-лицьової травми: відкритого перелому кісток склепіння черепу з переходом на основу черепу, вогнища забою тканини мозку в правій тім`яній долі з розповсюдженням на випуклу поверхню правої скроневої долі, крововиливів під м`яку мозкову оболонку головного мозку на випуклій поверхні обох півкуль і верхній та нижній поверхні мозочка, розриву твердої мозкової оболонки в правій тім`яній ділянці, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішньої сторони в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці і в лівій тім`яно-скронево-потиличній ділянці, забійної рани (№1) на голові в правій тім`яній ділянці, що супроводжувалась зовнішньою кровотечею, забійної рани (№2) на голові в лівій тім`яній ділянці по центру, що супроводжувалась зовнішньою кровотечею, забійної рани (№3) на голові в лівій тім`яно-потиличній ділянці, що супроводжувалась зовнішньою кровотечею, забійної рани (№5) на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, що супроводжувалась зовнішньою кровотечою, синця на обличчі в ділянці чола ліворуч вище лівої брові, синця на обличчі навколо лівого ока з розповсюдженням на ділянку чола у зовнішнього кінця лівої брові з крововиливом у склеру лівого ока, синця на обличчі у внутрішнього кінця правого ока з розповсюдженням на нижнє віко правого ока, синця на обличчі в ділянці спинки носа, садна на обличчі в ділянці лівої щоки з розповсюдженням на нижню губу ліворуч, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи по центру, а також сліпого кульового поранення (№4) на обличчі в лівій виличній ділянці з пошкодженням м`яких тканин обличчя, лівої вилочної кістки у вигляді втисненого перелому з крововиливом в навколишні м`які тканини по ходу ранового каналу, яке супроводжувалось зовнішньою кровотечею, синця на передній поверхні шиї в нижній частині в проекції яремної вирізки, садна в нижній третині лівого плеча по задній поверхні, чотирьох саден на передній поверхні правого коліна, двох саден на передній поверхні лівого коліна, які у сукупності за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_26 .

У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , реалізуючи до кінця свій умисел, викрали з домоволодіння ОСОБА_26 наступне майно:

- телевізор марки «Samsunq» LED- UE 40 J5500AU» вартістю 14 950 грн;

- мобільний телефон марки «NOKIA» BL-5CB» вартістю 280 грн;

- телевізійний коаксіальний кабель довжиною 78 см вартістю 3,12 грн з двома адаптерами вартістю 18,10 грн за один, загальною вартістю 39,92 грн;

сім-картку оператора мобільного зв`язку «Life» вартістю 10 грн;

- наручний годинник «Steinless Steel» вартістю 4 020 грн;

- фотоапарат марки «CАNON» EOS1300 D вартістю 7 199 грн;

- сережки золоті у вигляді підвісів вартістю 2 000 грн;

- сережки золоті у формі кілець вартістю 2 000 грн;

- сережки золоті з рубіном вартістю 2 300 грн;

- каблучку золоту чоловічу вартістю 1 000 грн;

- комплект жіночих прикрас «Роксолана» з синіми камінцями (сережки, кільце, ланцюжок з кулоном) загальною вартістю 820 грн;

- браслет з синіми камінцями вартістю 200 грн;

- комплект жіночих прикрас з зеленими камінцями (сережки, кільце, ланцюжок з кулоном) загальною вартістю 750 грн;

- USB флешнакопичувач (флешка) об`ємом пам`яті 8 ГБ вартістю 200 грн;

- аудіо колонку (сабвуфер) та різноманітна біжутерія, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом з викраденим майном домоволодіння потерпілого покинули та у подальшому разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричини потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 35 768,32 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб. Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 своїми діями вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_6 також особою, яка раніше вчинила розбій.

Статті (частини статті) КК, що передбачають відповідальність за злочини, винним у вчиненні яких визнаються обвинувачені
5. Кримінальний кодекс України

«Стаття 115. Умисне вбивство

1. Вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині,

…

2. Умисне вбивство:
4) з корисливих мотивів;
9) вчинене за попередньою змовою групою осіб
карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.»

«Стаття 186. Грабіж

1. Відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
…

2. Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб,
карається позбавленням волі від чотирьох до шести років.»

«Стаття 187. Розбій

1. Напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій),
…

2. Розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм,
карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

3. Розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище,
...

4. Розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень,
карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
6. Обставини вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

7. Враховуючи кількість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються обвинувачені, а також особливу складність кримінального провадження з огляду на кількість доказів, що була досліджена, суд вважає за доцільним навести докази на підтвердження встановлених судом обставин окремо щодо кримінальних правопорушень, які були вчинені в різний час.

Докази, що мають значення по першому третьому епізодам обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК, та їх оцінка
8. Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому за цими епізодами обвинувачення. Він розповів про обставини кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК, що мали місце 22.02.2018 у м. Ізмаїл, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, спосіб вчинення та перелік і вартість майна, яким він у співучасті з іншою особою заволодів, та зазначив, що за обставин, викладених в обвинувальному акті, він спільно з іншими особами в одну ніч здійснив відкрите викрадення майна у трьох потерпілих, завдавши перед цим їм тілесні ушкодження. У зв`язку зі спливом значного часу він деталей точно не пам`ятає, але повністю погоджується з обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Зокрема, після завдання тілесних ушкоджень вони заволодівали майном потерпілих, особа, яка була з ним, також наносила удари дерев`яною ніжкою від табуретки.

9. Свідок ОСОБА_27 по цим епізодам обвинувачення ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснив, що десь у лютому 2018 року у м. Ізмаїл якось він вийшов з друзями ОСОБА_6 , ОСОБА_28 та хлопцем на ім`я ОСОБА_29 гуляти, вони йшли позаду чоловіка та він побачив, як ОСОБА_6 із ОСОБА_28 біля магазину напали на чоловіка, ОСОБА_6 вдарив його та забрав у нього мобільний телефон. Далі у ту же ніч ОСОБА_6 із ОСОБА_28 підійшли до чоловіка ззаду, вони вдарили його ніжкою від стільця, чоловік впав, хлопці забрали барсетку та втекли. Крім того, тоді ж ОСОБА_6 разом із ОСОБА_30 напали на чоловіка, забрали у нього телефон, який ОСОБА_6 залишив собі.

10. Допитаний як свідок ОСОБА_28 під час судового розгляду пояснив, що він проживав разом з ОСОБА_27 та ОСОБА_6 , який одного разу запропонував ОСОБА_27 піти пограбувати людей, оскільки в них не було грошей, щоб заплатити за квартиру. 22.02.2018 вони втрьох пішли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », де зустріли чоловіка. Коли ОСОБА_27 підійшов до цього чоловіка та попросив в нього цигарку, ОСОБА_6 підбіг до нього та почав його бити, після чого забрав у нього мобільний телефон, ніж та гроші, тоді як ОСОБА_27 вдарив цього чоловіка дерев`яною ніжкою від табуретки. Свідок ОСОБА_28 розповів, що вони пішли далі та побачили чоловіка, що йшов їм назустріч, якого ОСОБА_6 разом ОСОБА_27 побили ногами, а він лише забрав у нього сумку. Він також розповів, що ОСОБА_6 весь час кричав, що вони нічого не роблять, тому коли того ж дня трохи згодом вони зустріли ще одного чоловіка, ОСОБА_6 наказав їм його побити та він вдарив його лише один раз, після чого ОСОБА_6 забрав у чоловіка мобільний телефон, пакет з продуктами та вони пішли додому.

Докази по першому епізоду обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні грабежу відносно потерпілого ОСОБА_31 .
11. Окрім наведених показань обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 винуватість ОСОБА_6 по цьому епізоду обвинувачення також підтверджується такими доказами.

12. Потерпілий ОСОБА_31 під час судового розгляду пояснив, що 22.02.2018 біля 03:00 годин він йшов по дорозі на перехресті вул. О. Захаріаді та Кишинівської у м.Ізмаїл та побачив невідомих хлопців, які бігли за ним. Коли він повернувся до них обличчям, то один з хлопців наніс удар йому в обличчя, а інший наніс удари палицею ззаду по ногам та рукам. Потім один з хлопців дістав з його кишені мобільний телефон, грошові кошти в сумі 700 грн, а також блокнот, в якому були гроші у сумі 200 грн. Після цього хлопці побігли у напрямок вул. О. Захаріаді та він побачив, як за ними також побігли ще двоє невідомих йому чоловіків.

13. Потерпіла ОСОБА_21 під час судового розгляду пояснила, що 22.02.2018 її син ОСОБА_20 повертався від друга додому, на нього напали четверо хлопців, побили та відібрали сумку, в якій знаходився мобільний телефон та гроші в сумі 800 доларів США. Коли син прийшов додому, вона побачила, що в нього сильно розбита голова. Крім того, вона зазначила, що їй повернули мобільний телефон.

14. Про вказане кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_31 повідомив правоохоронні органи відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.02.2022 (т. 5 а.п. 203).

15. Викрадені у потерпілого ОСОБА_31 речі були видані ОСОБА_6 27.02.2018, що підтверджується його заявою про те, що він видає працівникам Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (далі Ізмаїльський ВП) для долучення до матеріалів кримінального провадження мобільний телефон марки «SAMSUNG» білого кольору імеі: НОМЕР_1 , якій він спільно з товаришами відкрито викрав у чоловіків на вул. Кутузова кут вул. Кишинівської в м. Ізмаїл (т. 5 а.п. 205). Вказаний телефон був оглянутий відповідно до протоколу огляду 28.02.2018 (т. 5 а.п. 206), та впізнаний серед інших пред`явлених мобільних телефонів потерпілим ОСОБА_31 по марці, кольору та по зовнішньому вигляді, як такий, що був у нього відкрито викрадений 22.02.2018, що вбачається з відповідного протоколу пред`явлення речей для впізнання від 07.03.2018 (т. 5 а.п. 212 213). У подальшому, цей мобільний телефон був повернутий потерпілому ОСОБА_20 відповідно до його заяви 07.03.2018 (т. 5 а.п. 214).

16. Вартість вказаного викраденого мобільного телефону марки «SAMSUNG J320» білого кольору імеі: НОМЕР_1 в сумі 2 776,67 грн була визначена шляхом проведення товарознавчої експертизи № 18-766/32 від 16.03.2018 (т. 5 а.п. 208 210).
17. Як вбачається з даних протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2018 потерпілий ОСОБА_20 детально показав на місці яким саме чином у нього було відкрито викрадене його майно із застосуванням насильства 22.02.2018 біля 03:00 годин на вул. О. Захаріаді кут вул. Кишинівської у м. Ізмаїл (т. 5 а.п. 215-218).
18. Більше того, з даних протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_27 вбачається, як останній на місці продемострував як обвинувачений ОСОБА_32 разом з ОСОБА_28 на перехресті вул. Захаріаді та вул. Кишинівської у м. Ізмаїл 22.02.2018 нанесли тілесні ушкодження чоловіку, у тому числі фрагментом табуретки, та заволодіння його майном (т. 6 а.п. 37 42). Ці обставини також вбачаються і з даних протоколів слідчих експериментів від 12.03.2018 за участю свідка ОСОБА_33 (т. 6 а.п. 44 57), а також від 26.03.2018 за участю на той час підозрюваного ОСОБА_28 (т. 6 а.п. 60 73).

19. Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_32 , діючи повторно, за попередньому змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК.

Докази по другому епізоду обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні розбою відносно потерпілого ОСОБА_22 .
20. Окрім наведених показань обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 винуватість ОСОБА_6 по цьому епізоду обвинувачення також підтверджується такими доказами.

21. Потерпілий ОСОБА_22 під час судового розгляду пояснив, що 22.02.2018 о 06:00 ранку він у м.Ізмаїл йшов на роботу, позаду нього йшли четверо хлопців в капюшонах, він обернувся подивитися та побачив як за ним почали бігти ці хлопці, він почав тікати, але вони його наздогнали та вдарили дерев`яною ніжкою від табуретки, він перечепився та впав на землю. Після того хтось з хлопців вдарив його ногою в обличчя, потім вони відібрали сумку та зникли. Він зазначив, що в сумці знаходилися документи, ніж та грошові кошти, які йому не повернули.

22. Про вчинене кримінальне правопорушення у м. Ізмаїл по вул. Некрасова біля магазину «Мрія» потерпілий ОСОБА_22 відразу ж того ж дня, 22.02.2018 о 06:17 годині, повідомив поліцію телефоном на службу «102», що вбачається з рапорту інспектора-чергового Ізмаїльського ВП (т. 5 а.п. 221).

23. Місце події перехрестя вул. Некрасова та вул. Ю.Фучика у м. Ізмаїл було оглянуте відповідно до даних протоколу огляду місця події від 22.02.2018, під час якого було виявлено та вилучено фрагмент ніжки від дерев`яного стільця з нашаруваннями бурого кольору, фрагмент від ручки сумки (т. 5 а. п. 223 226).

24. Згідно ж з протоколом огляду місця події від 26.02.2018 в квартирі АДРЕСА_6 , де тимчасово знаходився обвинувачений ОСОБА_6 та інші особи, які були присутніми при вчиненні нападу на потерпілого, було виявлено сім дерев`яних фрагментів розламаного стільця, аналогічного окрасу та конструкції з ніжкою від стільця, виявленою на місці події на перехресті АДРЕСА_7 , а також лезо від складного ножа, які вилучені під час вказаної слідчої дії (т. 5 а.п. 228 235).

25. Рукоятка же від викраденого у потерпілого ОСОБА_22 розкладного ножа була видана обвинуваченим ОСОБА_6 26.02.2018, що підтверджується його заявою, в якій він зазначив, що це саме та рукоятка від ножа, який він 22.02.2018 спільно з товаришами відкрито викрав у чоловіка на АДРЕСА_7 (т. 5 а.п. 236).

26. Як вбачається з висновку судової трасологічної експертизи № 296-Т від 05.06.2018 ніжка табурета, яка була вилучена 22.02.2018 при огляді місця події на вул. Некрасова кут вул. Ю.Фучика у м.Ізмаїл, сидіння табурета та один дерев`яний фрагмент довжиною 215 мм, які вилучені 26.02.2018 при огляді місця події квартири АДРЕСА_6 , раніше складали єдине ціле, а саме табуретку.

А клинок ножа, який був вилучений 26.02.2018 при огляді місця події квартири АДРЕСА_6 , та рукоятка ножа, яку 26.02.2018 добровільно видав ОСОБА_6 , раніше складали єдине складне ціле, а саме складений ніж (т. 6 а.п. 2 20).

27. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №51 від 26.02.2018 у потерпілого ОСОБА_22 виявлена травма обличчя у вигляді забитої рани верхньої губи, яка відноситься до категорії легких ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також синці повіка лівого ока та вуха, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. (т.5 а.п.227).

28. Крім того, винуватість ОСОБА_6 по цьому епізоду також повністю підтверджується даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_27 , проведеного 06.03.2018, під час якого свідок докладно на місці показав та описав обставини вчинення нападу на чоловіка ОСОБА_6 та ОСОБА_28 на перехресті вул. Фучика та Некрасова у м. Ізмаїл близько 05:50 год. 22.02.2018, нанесення ними тілесних ушкоджень, у тому числі дерев`яною палкою, та заволодіння ними майном потерпілого (т. 6 а.п. 37 42). Ці обставини також вбачаються і з даних протоколів слідчих експериментів від 12.03.2018 за участю свідка ОСОБА_33 (т. 6 а.п. 44 57), а також від 26.03.2018 за участю на той час підозрюваного ОСОБА_28 (т. 6 а.п. 60 73).

29. Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, достовірним та допустимим за цим епізодом обвинувачення. У сукупності усі досліджені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчинені ним розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_22 у складі групи осіб, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187 КК.

Докази по третьому епізоду обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні грабежу відносно потерпілого ОСОБА_23 .
30. Окрім наведених показань обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 винуватість ОСОБА_6 по цьому епізоду обвинувачення також підтверджується такими доказами.

31. Потерпілий ОСОБА_23 під час судового розгляду пояснив, що 22.02.2018 близько 06:00 години він йшов по вул. Семінарській кут вул. Білгород-Днестровської у м. Ізмаїл, на нього напали невідомі чотири хлопці, збили з ніг, двічі вдарили по голові та забрали мобільний телефон, гроші у сумі близько 300 грн, а також ключі з роботи. Він зазначив, що на вулиці було темно, тому він не бачив обличчя нападників.

32. Про це кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_23 повідомив поліцію у той же день о 08:30 год., що вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т. 6 а.п.23).

33. Місце події перехрестя вул. Семінарської кут вул. Білгород-Днестровської у м.Ізмаїл було оглянуте відповідно до даних протоколу огляду місця події від 22.02.2018 (т. 6 а.п. 24 26).

34. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №50 від 23.02.2018 у потерпілого ОСОБА_23 виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна потиличної ділянки голови, яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що могло було бути спричинене 22.02.2018 внаслідок як нанесення удару тупим предметом по голові, так і від падіння з висоти власного росту, або удару головою о тверду поверхню (т. 6 а.п. 27).

35. Викрадений у потерпілого ОСОБА_23 мобільний телефон SAMSUNG, imei: НОМЕР_2 був виданий ОСОБА_34 26.02.2022, який він взяв у своїх знайомих, що вбачається з відповідної його заяви (т. 6 а.п. 29). Відповідно до протоколу огляду від 28.02.2018 цей телефон був оглянутий (т. 6 а.п. 32), а 03.05.2018 під час пред`явлення для впізнання серед інших трьох мобільних телефонів був впізнаний потерпілим ОСОБА_23 за кнопками, кольору та формою (т. 6 а.п. 74, 76), та у той же день повернутий йому (т. 6 п.п. 75).

36. Вартість викраденого мобільного телефону марки «SAMSUNG GT C3322І» чорного кольору зі стальною передньою панеллю в сумі 390 грн була визначена шляхом проведення товарознавчої експертизи № 18-775/32 від 04.04.2018 (т. 6 а.п. 33 35).
37. Крім того, як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 06.03.2018 свідок ОСОБА_27 на місці показав як ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_28 22.02.2018 на перехресті вул. Семінарської та вул.Білгород-Дністровської у м. Ізмаїл відкрито заволоділи майном перехожого чоловіка, завдавши перед цим йому тілесні ушкодження (т. 6 а.п. 37 43). Ці обставини також вбачаються і з даних протоколів слідчих експериментів від 12.03.2018 за участю свідка ОСОБА_33 (т. 6 а.п. 44 57), а також від 26.03.2018 за участю на той час підозрюваного ОСОБА_28 (т. 6 а.п. 60 73).

38. Отже, аналіз наведених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, достовірним та допустимим за цим епізодом обвинувачення. У сукупності усі досліджені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у повторному вчинені за попередньою змовою групою осіб відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_23 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК.

Докази по епізодам обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст.187 КК, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187 КК
39. Обвинувачений ОСОБА_6 вину у висунутому обвинуваченні по цим епізодам обвинувачення визнав частково, зазначивши, що їх дії слід кваліфікувати як крадіжка, коли вони йшли з будинку, то потерпілий залишався живим. При цьому ОСОБА_6 пояснив, що 28.02.2018 він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пішов на крадіжку в с.Виноградівка, зазначивши, що вони не збиралися нікого вбивати. У нежилому будинку вони залишилися втрьох, а ОСОБА_8 пішов додому, він не знав про те, що вони планують обікрасти будинок. Про те, що в будинку є щось коштовне і нікого немає вдома, йому стало відомо зі слів ОСОБА_7 , коли вони спілкувалися біля магазину «Юність» в м.Болград. Зайшовши разом з ОСОБА_7 у темний двір будинку, що належав потерпілому ОСОБА_26 , він знайшов металеву трубу чи то біля бесідки, чи то біля дверей, та почав відчиняти пластикові двері, як раптом хтось ззаду вдарив його палкою по спині, він злякався та у відповідь вдарив цього чоловіка кулаком, який виявився господарем будинку. ОСОБА_26 вдарившись об вікно, знепритомнів та впав, після цього до нього підбіг ОСОБА_7 , та вони вдвох віднесли потерпілого у будинок, де зв`язали йому руки. Він залишив ОСОБА_7 з ОСОБА_26 , а сам побіг у будинок шукати гроші, тому йому не відомо що відбувалося далі. Під час вчинення злочину він не бачив у ОСОБА_7 пістолет, і він не знав, що він у нього є з собою, звідки взялась мотузка, якою були зв`язані руки потерпілого, він не знає. Коли вони залишали будинок, чоловік був живий. Викрадені речі з будинку, а саме телевізор та золоті прикраси, вони залишили в нежилому будинку в с. Виноградівка в свого знайомого.

40. Обвинувачений ОСОБА_7 вину у висунутому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 йшли на крадіжку, хоча зв`язували та били потерпілого, але вони не планували його вбивати, маски при цьому не використовували, ОСОБА_8 перебував вдома, про їх плани нічого не знав. Про те, що в будинку є гроші та нікого немає вдома йому стало відомо від ОСОБА_9 , тому коли він дізнався, що ОСОБА_6 раніше судимий, запропонував йому піти на крадіжку. Так, 28.03.2018 він разом з ОСОБА_6 переліз через паркан будинку, що знаходиться в с.Виноградівка, в якому проживав ОСОБА_26 , а ОСОБА_9 залишився чекати їх у нежилому будинку. Він розповів, що ОСОБА_6 намагався відчинити двері будинку металевою трубою, яку знайшов у дворі, а він сам в той момент відійшов, коли ж повернувся, то побачив потерпілого ОСОБА_26 , який лежав непритомним на землі. Вони вдвох занесли потерпілого в коридор будинку та зв`язали йому руки мотузкою, яку з кишені дістав ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_26 прийшов до тями та почав щось казати, він вдарив його у голову двічі пневматичним пістолетом, який належав йому, при цьому ніхто постріли не здійснював, а ОСОБА_6 наніс два удари кулаком. Потім ОСОБА_6 пішов у будинок, залишивши його з ОСОБА_26 . Він розповів, що з будинку вони винесли один телевізор та мобільний телефон, зазначивши, що другий телевізор ОСОБА_35 розбив. Викрадені речі в подальшому вони залишили у нежилому будинку свого знайомого, а мобільний телефон він забрав собі.

41. Обвинувачений ОСОБА_9 вину у висунутому обвинуваченні не визнав та пояснив, що 28.03.2018 він зустрівся з ОСОБА_6 в м. Болград Одеської області, потім він подзвонив ОСОБА_8 , який був з ОСОБА_7 , та вони зустрілися біля магазину «Юність», де деякий час вживали спиртні напої. Тоді він розповів ОСОБА_7 , що його знайома дівчина розказувала про будинок, в якому є гроші та нікого не має бути вдома. Він розповів їм де саме знаходиться цей будинок. Після того як вони приїхали в с.Виноградівка, ще деякий час постояли разом, а потім ОСОБА_8 пішов додому, а вони втрьох пішли в бік двоповерхового нежилого будинку для того, щоб посидіти там, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кудись пішли, а він залишився їх чекати у цьому двоповерховому будинку. При цьому він не питав куди саме вони пішли. Йому стало сумно, тому він подзвонив ОСОБА_8 та запропонував йому прийти. Коли ОСОБА_8 прийшов до нього, вони весь час перебували у двоповерховому нежилому будинку, та не знали, що відбувається в будинку ОСОБА_26 , чули лише лай собак. Як раптом вони почули, що хтось біжить, спустилися по трубі з балкону будинку та також почали бігти, оскільки злякались, але чого саме, він не знає. Прибігли вони до пилорами, де почекали хлопців, які прийшли до них з телевізором, та які їм нічого не розповідали, але він зрозумів, що вони кудись зайшли. Вони з ОСОБА_8 пішли в інший бік, а куди пішли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , йому не відомо. При цьому у той вечір він ні у кого не бачив ані масок, ані пистолету.

42. Обвинувачений ОСОБА_8 вину у висунутому обвинуваченні не визнав та пояснив, що він знаходився в смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області на навчанні, йому подзвонив ОСОБА_36 , розповів, що придбав будинок у с. Виноградівка та попросив його про допомогу. Він поїхав до ОСОБА_37 разом із ОСОБА_7 , оскільки той просив взяти когось із собою, перебували там декілька днів. Він зазначив, що 28.03.2018 йому подзвонив ОСОБА_9 , після чого вони зустрілися біля магазину «Юність», з ними були ОСОБА_38 та ОСОБА_6 . Ввечері він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_35 поїхав додому в с. Виноградівка, по дорозі вони заїхали додому до ОСОБА_37 , звідки він забрав свої речі. Після того вони всі разом поїхали до центрального магазину, купили цигарки, постояли, покурили та він пішов додому. Через деякий час йому подзвонив ОСОБА_9 та розповів, що він знаходиться у двоповерховому будинку, хлопці кудись пішли, а він залишився сам і йому сумно, тому він зібрався та поїхав до нього. Весь час він разом з ОСОБА_9 перебував у тому будинку, та коли вони почули шум наче хтось біг, спустилися по трубі з балкону вниз, і він побачив у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 телевізор, вони з ОСОБА_9 також побігли. Біля пилорами вони зустрілися з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які тремтіли, не могли нічого сказати. При цьому вони не питали у них, що сталося. Потім вони усі вчотирьох пішли до будинку ОСОБА_39 , де залишили речі та разом пішли до м.Болград. Сережку, яку йому дав ОСОБА_6 , він здав у ломбард через декілька днів, коли приїхали у м. Ізмаїл. При цьому ОСОБА_6 сказав йому, що знайшов її.

43. Потерпіла ОСОБА_17 під час судового розгляду пояснила, що 26.02.2018 вона виявила зникнення грошей в сумі 500 доларів США та 200 грн, які вона відкладала на лікування доньки ОСОБА_40 , у якої психічне захворювання (що підтверджується відповідними медичними документами (т. 3 а.п. 39 41)). Після чого вона почала розпитувати свою доньку, яка хворіє на психічну хворобу, куди поділися гроші, на що та пояснила, що не брала їх, але потім зізналася, що хлопці шляхом погрози змусили її аби вона винесла гроші, інакше вони погрожували зарізати її маленьку сестру. Вона розповіла, що 24.02.2018 на телефон її чоловіка зателефонував ОСОБА_9 , зв`язався з її донькою, сказав, що комусь терміново потрібні гроші на операцію, після чого донька взяла з її гаманця 200 грн та винесла ОСОБА_9 , але той сказав їй, що цього не вистачить та запропонував піти із ним. Зі слів доньки, ОСОБА_9 привів її у нежилий будинок, де ще з двома хлопцями, погрожуючи ножем, змушували її винести їм всі гроші. Вона також зазначила, що не вперше в її доньки вимагають гроші. Так, вона пояснила, що 03.05.2017 вона виявила зникнення грошей в сумі 500 грн, які доньці подарували на день народження. З пояснень її доньки, дівчина винесла гроші ОСОБА_8 , який сказав їй нічого не розповідати матері. ОСОБА_17 розповіла, що в середині березня 2018 року вона разом з донькою поїхала в Одесу на лікування доньки. Останній раз вона розмовляла з чоловіком напередодні, наступного дня вона намагалася йому додзвонитися, але він не відповідав, тоді вона подзвонила його сестрі та співробітникам чоловіка, які пояснили, що декілька днів його не бачили. Після того ОСОБА_17 подзвонила сусідам та попросила їх сходити до неї додому та переконатися, чи все добре з її чоловіком. Вона зазначила, що з будинку зникли телевізор, відеокамера та золоті вироби. Просила призначити найсуворіше покарання. Цивільний позов підтримала у повному обсязі.

44. Потерпілий ОСОБА_19 під час судового розгляду пояснив, що він є сином вбитого ОСОБА_26 , знає двох обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вони навчалися в одній школі. На момент вбивства він перебував закордоном, в країну повернувся через місяць після того, що сталося. Він розповів про обставини зі слів матері ОСОБА_17 . Крім того, він розповів, що його мати, після того випадку писала заяву в поліцію, а коли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дізналися про це, вони стали погрожувати їх родині та просили забрати заяву. Він зазначив, що з одним із хлопців його сестра дружила, тому її легко було ввести в оману, враховуючи, що вона інвалід та дуже довірлива. Також він зазначив, що зі слів його сусідів, обвинувачені певний час слідкували за його батьком та планували напад. Він розповів, що надсилав періодично батькам гроші на власний рахунок, зазначив, що в них були особисті збереження. Також просив призначити найсуворіше покарання.

45. Свідок ОСОБА_41 під час судового розгляду пояснив, що наприкінці березня 2018 року, він зустрівся з ОСОБА_6 та з його товаришами ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , хлопцем на прізвище « ОСОБА_42 », а також з ОСОБА_38 , що сиділи за столиком біля магазину «Юність» у м. Болград. Під час розмови ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відвели його убік та запропонували взяти участь у крадіжці грошей у с.Виноградівка, але він відмовився. Він розповів, що через декілька днів він знов зустрівся з ОСОБА_6 біля магазину «Юність» у м. Болград, разом з ним був спільний знайомий ОСОБА_27 . При зустрічі ОСОБА_6 запропонував йому піти до с. Виноградівка, з якого треба перенести телевізор, він відмовився, тому що здогадався, що телевізор був викрадений. Тоді ОСОБА_6 та ОСОБА_27 його залишили та обидва пішли у невідомому для нього напрямку.

46. Крім того, відповідно до протоколу пред`явлення для впізнання від 25.06.2019 свідок ОСОБА_41 серед пред`явлених йому чотирьох осіб впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 як такого, з яким він знайомий з 2016 року, та надав такі ж пояснення щодо обставин його зустрічі з ОСОБА_6 та іншими особами наприкінці березня 2018 року (т.6 а.п. 218 219).

47. Свідок ОСОБА_27 під час судового розгляду по цим епізодам обвинувачення пояснив, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_6 , який одного разу десь о 23:00 годині вечора покликав його допомогти перенести якісь речі. Коли вони прийшли в с. Виноградівка та підійшли до нежилого будинку, він зрозумів звідки ці речі, що вони крадені, він допоміг йому перенести телевізор, більше він нічого не чіпав. Також він розповів, що в селі до них вийшли невідомі для нього два хлопці, які розмовляли між собою на гагаузькій мові. Він зазначив, що вони розійшлися з ОСОБА_6 біля лісосмуги в бік с. Виноградівка, залишили там телевізор, інші речі ОСОБА_6 забрав із собою, та більше після того він останнього не бачив. Про вбивство йому стало відомо в поліції.

48. Ці показання свідка ОСОБА_27 , а також показання свідка ОСОБА_41 повністю узгоджуються з даними слідчого експерименту відповідно до протоколу від 31.03.2018 за участю свідка ОСОБА_27 , під час якого останній на місцевості детально показав як 30.03.2018 він разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 близько 20 годин прибули до с.Виноградівка до домоволодіння ОСОБА_43 , де двоє незнайомих йому хлопців винесли з будинку плазмовий телевізор, колонку-сабвуфер та фотоапарат у сумці. Разом з ОСОБА_6 вони понесли пішки вказане майно до с. Залізничне Болградського району. Знаходячись у лісі між с.Виноградівка та м.Болград, ОСОБА_6 зателефонували на його мобільний телефон та повідомили, що працівники поліції когось затримали. Після чого ОСОБА_6 вирішив залишити телевізор у яру у зазначеному лісі. Під час даної слідчої дії у місті, вказаному свідком, були знайдені та вилучені рідкокристалічний LED телевізор марки SAMSUNG моделі UE40J550AU та кабель чорного кольору від сабвуфера (т. 2 а.п. 50 58). Належність вказаного телевізору сім`ї ОСОБА_44 підтверджується наданими потерпілою документами (т. 2 а.п. 202 204).

49. Під час пред`явлення для впізнання 25.06.2019 свідок ОСОБА_38 серед чотирьох осіб також впізнав ОСОБА_6 , як свого знайомого, з яким наприкінці березня 2018 року він зустрівся в компанії його товаришів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , а також хлопця на прізвище « ОСОБА_42 », що сиділи за столиком біля магазину «Юність» у м.Болград, і під час розмови ОСОБА_8 у присутності усіх зазначених осіб запропонував йому вчинити разом з усіма крадіжку в с.Виноградівка, а саме грошей у сумі 30 тисяч доларів США. При цьому усі присутні були обізнані про вчинення цієї крадіжки, однак він відмовився від участі у ній. У цей час, коли до них підійшов його знайомий ОСОБА_41 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відвели у бік, де також запропонували йому взяти участь у крадіжці, однак, як йому стало відомо зі слів ОСОБА_41 , останній також відмовився приймати участь у крадіжці. А через декілька днів йому стало відомо, що в с.Виноградівка пограбували будинок та вбили його господаря. Він здогадався, що саме про цю крадіжку йшла розмова з ОСОБА_8 та іншими особами (т. 6 а.п. 216 217).

50. Підставою внесення відомостей 31.03.2018 до ЄРДР за №№0000179, 0000180 (т. 2 а.п. 1, 5) та початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні стало повідомлення зі служби «102» про те, що 30.03.2018 о 21:47 годині за адресою: АДРЕСА_5 , виявлено труп ОСОБА_26 на підлозі в коридорі власного будинку з ознаками насильницької смерті, що підтверджується рапортом інспектора-чергового Болградського ВП Ізмаїльського ВП (т. 2 а.п. 4).

51. Подія злочину підтверджується даними протоколу огляду місця події від 31.03.2018, під час якого у будинку АДРЕСА_5 було виявлено труп ОСОБА_26 у коридорі перед вхідними дверми зі зв`язаними руками з ознаками насильницької смерті, з великою кількістю тілесних ушкоджень на обличчі та на голові, під якою на полу виявлена велика калюжа крові. Перед входом в будинок знайдено металеву трубу довжиною 70 см з плямами бурого кольору, схожі на кров, на куту віконного укосу вилучено нашарування волос та плям бурого кольору. На вікні зі сторони вулиці виявлено пошкодження скла, характерне для кульового. По всьому домоволодінні сліди порушеної обстановки та пошуку майна. На полу у коридорі демонтований плазмовий телевізор, з пошкодженням монітору, характерним для продавлювання ступнею ноги (т. 2 а.п.10 27).

52. Причини смерті ОСОБА_26 від тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно-лицьової травми, зазначених в п. 4 вироку, а також характер, ступінь тяжкості та локалізація тілесних ушкоджень, описаних у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, встановлені даними висновку судово-медичної експертизи № 33 від 07.05.2018 (т. 2 а.п. 109 132). Також за даними цього висновку, тілесні ушкодження виникли від дії твердих предметів, а саме шкіряна рана (№1) на голові в правій тім`яній ділянці могла виникнути від удару металевою трубою; шкіряна рана (№2) на голові в лівій тім`яній ділянці по центру та шкіряна рана (№3) на голові в лівій тім`яно-потиличній ділянці могли утворитися від ударів рукояткою пістолета, сліпе кульове порання (шкіряна рана №4) на обличчі в лівій виличній ділянці могло виникнути від пострілу з пневматичної зброї, можливо металевими кулями, що містять свинець. Усі тілесні ушкодження могли буди завдані незадовго (десятки хвилини година) до настання смерті ОСОБА_26 .

53. Експерт ОСОБА_45 під час судового розгляду пояснив, що смерть потерпілого ОСОБА_26 могла настати ІНФОРМАЦІЯ_6 , всі ушкодження на його обличчі складають єдиний комплекс черепно-лицьової травми та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які можливо були нанесені рукояттю пістолета та трубою, а також мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті потерпілого.

54. Про те, що тілесні ушкодження загиблому ОСОБА_26 були заподіяні у тому числі і вилученою з місця події з будинку АДРЕСА_5 металевою трубою, свідчать дані висновку судово-імунологічної експертизи № 448 від 25.05.2018 та дані висновку судової криміналістичної експертизи №191 від 11.05.2018, згідно яким на вказаній трубі знайдена кров потерпілого ОСОБА_26 , а тому забита рана на клапті шкіри правої тім`яної ділянки загиблого ОСОБА_26 могла бути заподіяна саме цією трубою (т.4 а.п. 43 46, т.2 а.п. 241 247).

55. Те, що загиблому ОСОБА_26 заподіювалися тілесні ушкодження ще на подвір`ї перед входом у будинок свідчать дані висновку судово-імунологічної експертизи №353 від 02.05.2018, відповідно до яких на двох змивах та волоссях, вилучених 31.03.2018 під час огляду місця події у будинку АДРЕСА_5 (з кута віконного укосу перед входом у будинок) виявлена кров потерпілого ОСОБА_26 (т. 4 а.п. 35 39).

56. А про те, що виявлені тілесні ушкодження у загиблого ОСОБА_26 , від яких настала його смерть, були завдані саме ОСОБА_7 та ОСОБА_6 свідчать дані висновків судово-імунологічних експертиз №351 від 04.05.2018 (т.4 а.п. 17 20) та №353 від 02.05.2018 (т.4 а.п. 29 32), згідно яким на спортивних брюках, вилучених 31.03.2018 при затримані ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 33 35), та на чоловічих брюках, вилучених 31.03.2018 під час слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 у кюветі біля дороги при виїзді з с.Виноградівка, що належали ОСОБА_6 (т. 2 а.п. 140 162), виявлена кров потерпілого ОСОБА_26 .

57. Кров потерпілого ОСОБА_26 також виявлена і на спортивному светрі та куртці, вилучених 31.03.2018 при затриманні у ОСОБА_9 (т. 2 а.п. 29 30), що вбачається з даних висновку судово-імунологічної експертизи №354 від 05.05.2018 (т. 3 а.п. 1 5), що, безумовно, свідчить про причетність ОСОБА_9 до вчинених злочинів відносно ОСОБА_26 . Ці дані також повністю спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що після того, як вони побігли з двоповерхового нежилого будинку, в якому він з ОСОБА_8 чекав на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до пилорами після почутого шуму, то відразу ж з ОСОБА_8 пішли додому, та підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_8 у тій частині, що вони після зустрічі біля пилорами усі разом пішли до будинку ОСОБА_39 , де залишили речі, якими заволоділи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Враховуючи, що ОСОБА_9 не заходив разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до будинку потерпілого, то виникнення слідів крові потерпілого ОСОБА_26 на речах ОСОБА_9 можлива тільки після близького контакту між ним та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , на речах яких і була кров потерпілого, і такий контакт відбувся саме при спільній взаємодії при перенесенні речей та відвідуванні будинку ОСОБА_46 .

58. Крім того, під час особистого обшуку ОСОБА_7 при його затриманні 31.03.2018 (т. 2 а.п. 33 35) у нього був виявлений та вилучений мобільний телефон марки «Нокія» синьо-чорного кольору з imei: НОМЕР_3 , що належав загиблому ОСОБА_26 , з сім-картою оператора «Лайф» НОМЕР_4 , що були оглянуті відповідно до протоколу від 31.03.2018 (т. 2 а.п. 102 104), під час якого зафіксовано факт користування вказаним телефоном обвинуваченим ОСОБА_7 після вчинення розбійного нападу та вбивства ОСОБА_26 , про що свідчать наявні СМС-повідомлення, телефонні виклики та записи у телефонній книзі.

59. При цьому належність вказаного мобільного телефону саме потерпілому ОСОБА_26 підтверджується копіями документів слідчих дій, проведених у рамках іншого кримінального провадження №0000126 від 27.02.2018 за фактом шахрайських дій відносно ОСОБА_40 , коли ОСОБА_26 ще, будучи живим, заявою від 28.02.2018 надав саме цей мобільний телефон з цим же imei: НОМЕР_3 для огляду, він був оглянутий та у цей же день повернутий також ОСОБА_26 (т. 3 а.п. 33 38).

60. Відповідно до протоколу добровільної видачі від 11.04.2018 (т. 2 а.п. 206), ОСОБА_47 добровільно видала чоловічий наручний годинник у металевому корпусі жовтого кольору з надписом «Stainlees steel» з металевим браслетом, якій оглянуто відповідним протоколом 11.04.2018 (т. 2 а.п. 207 209), що відповідно до наданої потерпілою ОСОБА_17 інформації належав сім`ї ОСОБА_44 (т. 2 а.п. 202, 205), та що отриманий ОСОБА_47 після його реалізації обвинуваченим ОСОБА_7 .

61. Про безумовну причетність ОСОБА_8 до вчиненого відносно ОСОБА_26 злочину також свідчить і копія акту експертизи та оцінки закладеного майна №465 від 29.03.2018, згідно якого у ОСОБА_8 ломбардом «Синдикат плюс» у АДРЕСА_8 , прийнято ювелірний виріб сережка кругла вагою 1,48 гр. вартістю 770 грн (т. 4 а.п. 71).

62. При цьому показання ОСОБА_8 на те, що цю сережку йому надав ОСОБА_6 , який, з його слів, знайшов її, є неспроможними, виходячи з того, що, незрозуміло з якої причини ОСОБА_6 , сам перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, начебто надав цінну знахідку ОСОБА_8 , а не використав її на власний розсуд, до того ж сережка була закладена ОСОБА_8 наступного ж дня після вчинення нападу на ОСОБА_26 . Навпроти, факт закладання сережки наступного ж після нападу на ОСОБА_26 дня обвинуваченим ОСОБА_8 , який, виходячи з показань свідків ОСОБА_41 (п.п. 45, 46 вироку) та ОСОБА_38 (п. 49 вироку), безпосередньо напередодні нападу разом з ОСОБА_6 пропонував свідкам прийняти участь у злочині, а також факт присутності ОСОБА_8 біля місця події безпосередньо під час вчинення нападу безумовно свідчать про пряму участь ОСОБА_8 у злочині відносно ОСОБА_26 .

63. З цих же підстав суд відкидає та не приймає до уваги як неспроможні показання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_8 не був обізнаний про вчинюваний ними злочин, оскільки пішов до цього додому, та випадково опинився на місці події на прохання ОСОБА_9 для складання останньому компанії.

64. До того ж, обвинувачені надали суперечливі між собою показання, що свідчить про їх нещирість. Суд пов`язує такі показання обвинувачених з їх бажанням пом`якшити відповідальність ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_9 та вигородити ОСОБА_8 з метою уникнення ним відповідальності за вчинені злочини.

65. З інформації про телефонні з`єднання, вилученої з ТОВ «Лайфселл» на оптичний диск та на паперових носіях відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 17.05.2018 (т. 3 а.п. 49, 52, 53 89, 90, 91 160, 161, 162 208, 209, 210 255, т. 4 а.п. 72, 73 94, 95, 96, 97), на підставі ухвал слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 23.03.2018 (т. 3 а.п. 42) та від 19.04.2018 (т. 3 а.п. 43 46) вбачається, що 23.02.2018 після 18 години з телефону загиблого ОСОБА_26 було два з`єднання з абонентом телефону, якій належав обвинуваченому ОСОБА_9 , 25 та 26.02.2018 після 19 години з телефону потерпілої ОСОБА_17 було два з`єднання з абонентом телефону, якій належав ОСОБА_8 , що підтверджує показання потерпілої ОСОБА_17 про з`ясування обставин передачі їм коштів її донькою ОСОБА_40 .

66. Також з вказаної інформації вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 24.03.2018 о 08:29 годині прибув до м. Болград з м. Ізмаїл, та він, перебуваючи у зоні дії телефонних вишок м. Болград та с.Виноградівка, спілкувався неодноразово з обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 28.03.2018 о 0:39 годині зафіксовано заміну телефонної карти у телефонному пристрої на пристрій, які належав загиблому ОСОБА_26 , при цьому він знаходився у зоні дії локацій вишок м. Болград та с. Виноградівка. У подальшому ОСОБА_7 , користувався своєю телефонною сім-картою у телефонному пристрої, що належав загиблому ОСОБА_26 . Після 14:13 години 28.03.2018 ОСОБА_7 залишив м. Болград та переїхав до м.Ізмаїл, продовжуючи користуватись телефоном загиблого ОСОБА_26 .

67. Крім того, відповідно до зазначеної інформації про телефонні з`єднання, обвинувачений ОСОБА_8 24.03.2018 після 10 години, згідно локацій дії мобільного телефону, прибув з м. Ізмаїл до м. Болград та до 28.03.2018 до 14:52 години перебував у зоні дії телефонних вишок м. Болград та с. Виноградівка, спілкувався з ОСОБА_7 25.03.2018 о 09:13 год. та ОСОБА_9 27.03.2018 о 15:54 год., і 28.03.2018 о 14:52 годині убув до м. Ізмаїл. Обвинувачений ОСОБА_9 у період 27.03.2018 з 23.27 години та 28.03.2018 користувався мережею Інтернет, перебуваючи у межі дії телефонних вишок м. Болград та с.Виноградівка. А обвинувачений ОСОБА_6 27.03.2018 знаходився у зоні дії телефонних вишок м.Болград та с.Виноградівка та спілкувався з обвинуваченим ОСОБА_9 27.03.2018 о 19:09 та о 20:15 год., а після 12:59 години 28.03.2018 залишив м.Болград та переїхав до м. Ізмаїл.

68. Вказана інформація свідчить про те, що усі обвинувачені під час вчинення злочинів відносно ОСОБА_26 , а саме в ніч з 27 на 28.03.2018 перебували у с.Виноградівка, спілкувалися між собою, а також про те, що обвинувачений ОСОБА_7 скористався вилученим ним у загиблого ОСОБА_26 телефоном. Досліджена та проаналізована інформація також повністю спростовує показання обвинувачених про те, що 27.03.2018 після 23:00 години під час перебування ОСОБА_9 у нежилому двоповерховому будинку, коли він чекав на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , він зателефонував ОСОБА_8 та покликав його до себе для того, щоб останній склав йому компанію для згаяння часу, оскільки в період часу з 20:17 год. 27.03.2018 до 23:18 год. 28.03.2018 ОСОБА_9 вихідних дзвінків не робив, у тому числі обвинуваченому ОСОБА_8 , а обвинувачений ОСОБА_8 у вказаний період часу вхідних дзвінків від ОСОБА_9 не отримував, востаннє отримав вхідний телефонний дзвінок від ОСОБА_9 ще о 15:54 год. 27.03.2018. І хоча зафіксовано, що ОСОБА_9 о 22:11, 22:15, 22:16, 22:18, 22:23, 22:24, 22:28, 22:29, 23:27 год. 27.03.2018 та о 0:01 год. 28.03.2018 користувався мережею Інтернет, то користування ОСОБА_8 у вказані проміжки часу мережею Інтернет не зафіксовано, що унеможливлює між ними зв`язок і через мережу Інтернет за допомогою будь-яких додатків для мобільних телефонів (т. 3 а.п. 206, 209, 250, т. 4 а.п. 72).

69. Тому зазначені об`єктивні дані також дають підстави суду визнати неспроможними показання обвинувачених про те, що спочатку до нежилого двоповерхового будинку вони прийшли втрьох, без ОСОБА_8 , який, начебто, не знав про вчинюваний злочин, а прибув до вказаного будинку тільки після того, як йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_9 .

70. Вартість майна, яким заволоділи обвинувачені, станом на 27.03.2018 визначена висновком та інформаційною довідкою спеціаліста від 14.04.2018 (т.2.а.п. 210 216).

71. Окрім зазначених досліджених та оцінених судом доказів, які самі по собі достатні для висновку про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні ними умисного вбивства ОСОБА_26 та про винуватість усіх обвинувачених у вчиненні ними розбійного нападу на ОСОБА_26 , їх вина також підтверджується і даними слідчих експериментів, проведених за участю обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

72. Виявлені під час огляду місця події сліди злочинів, зокрема сліди пошуків цінностей, місцезнаходження викраденого майна, речових доказів, а саме штанів ОСОБА_6 та сім-картки від мобільного телефону загиблого ОСОБА_26 , а також дані про отримані загиблим тілесних ушкоджень та причини його смерті повністю співвідносяться з обставинами вчинення злочинів, встановленими під час проведення слідчих експериментів за участю обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно з даними відповідних протоколів.

73. Так, відповідно до даних протоколу слідчого експерименту від 31.03.2018, ОСОБА_7 у присутності захисника та двох понятих на місці у с.Виноградівка розповів про обставини та відтворив події вчинення ним спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розбійного нападу на ОСОБА_26 та вчинення ним спільно з ОСОБА_6 умисного вбивства останнього. Так, ОСОБА_7 показав як, знаходячись у домоволодінні АДРЕСА_4 , де ніхто не проживає, він спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 готувалися до розбійного нападу на ОСОБА_26 , де вони виготовили маски для обличь та приготували пістолет і металеву трубу для вчинення злочину. Обвинувачений ОСОБА_7 вказав на будинок сім`ї Мокан під АДРЕСА_5 , зазначивши, що саме в цьому будинку вони скоїли напад на ОСОБА_26 , а також і на нежилу двоповерхову будівлю, що розташована вниз по вул. Першотравнева через один будинок від будинку потерпілого на тій же стороні вулиці, куди вони вчотирьох з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 прибули безпосередньо перед вчиненням нападу, де і розподілили між собою ролі таким чином, що він разом з ОСОБА_6 проникнуть у домоволодіння ОСОБА_26 та вчинять напад, а ОСОБА_8 з ОСОБА_9 будуть знаходитись у цій двоповерховій будівлі з метою їх попередження у разі появи сторонніх осіб. ОСОБА_7 вказав де він разом з ОСОБА_6 вже у масках, які заздалегідь приготували та принесли з собою, проникли на подвір`я домоволодіння потерпілого з боку АДРЕСА_3 , перестрибнувши через паркан. Він показав, як у дворі, коли потерпілий вийшов з будинку на навмисно виданий ними шум, ОСОБА_6 біля дверей наніс йому удар по голові заздалегідь приготовленою металевою трубою, яку він приніс з собою, від чого потерпілий, втративши свідомість, впав. Після цього ОСОБА_7 показав як він на прохання ОСОБА_6 затягнув потерпілого у будинок, де зв`язали йому руки мотузкою, яку ОСОБА_6 приніс з собою, та яким чином ОСОБА_6 наніс потерпілому чисельні (не менше п`яти) ударів в обличчя та по голові, від чого потерпілий знов утратив свідомість. Далі ОСОБА_7 вказав на місця в кімнаті, де вони з ОСОБА_6 взяли два телевізора, один з яких ОСОБА_6 пошкодив, наступивши ногою, фотоапарат та аудіоколонку, а також про те, яким чином ОСОБА_6 , відчиняючи усі ящики, дверцята та інші полиці усіх предметів меблів в усіх кімнатах домоволодіння, шукав гроші, адже вони мали інформацію про наявність у потерпілого великої суми грошей у доларах США. ОСОБА_7 показав про механізм нанесення ним безпосередньо декількох ударів рукояткою наявним у нього пневматичного пістолету в обличчя потерпілого, коли він знов прийшов у свідомість, від чого потерпілий знов втратив свідомість. Після цього ОСОБА_7 показав той же маршрут, яким вони покинули домоволодіння, залишивши потерпілого на тому ж місці, зв`язаним на підлозі, який залишався у несвідомості та хрипів, а також маршрут пересування спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які їх чекали біля вказаної нежилої двоповерхової будівлі, після скоєння нападу. ОСОБА_7 також показав як вони прослідували знов у нежилу будівлю, де вони готувалися до злочину, де саме на пустирі він викинув рясно забруднені кров`ю потерпілого штани ОСОБА_6 на його прохання, які під час слідчого експерименту були знайдені та вилучені, а також де саме вони розподілили викрадене майно та залишили його, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи місцевими мешканцями, пішли додому, а вони з ОСОБА_6 пішли пішки до м.Болград (т. 2 а.п. 140 162).

74. Під час слідчого експерименту, проведеного згідно відповідного протоколу від 04.04.2018, обвинувачений ОСОБА_9 у присутності захисника та двох понятих на місці розказав та показав про обставини вчинення злочину відносно постраждалого ОСОБА_26 , зокрема показав будинок під АДРЕСА_4 , де ніхто не проживає, він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 тимчасово проживали та готувалися до нападу на ОСОБА_26 , зокрема, виготовили маски для обличь та приготували пістолет і металеву трубу для вчинення нападу. ОСОБА_9 вказав на будинок під АДРЕСА_5 , де проживав потерпілий, напад на якого вони готували, а також на нежилу двоповерхову будівлю по АДРЕСА_5 , куди вони разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 прибули в ніч на 28.03.2018 та де вони розподілили ролі між собою таким чином, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 проникнуть у домоволодіння ОСОБА_26 та вчинять напад з метою заволодіння його майном, а він з ОСОБА_8 будуть знаходитись у даній будівлі з метою їх попередження у разі появи сторонніх осіб. ОСОБА_9 також вказав куди та яким чином вони піднялися на другий поверх будівлі та спостерігали за обстановкою. Коли після приблизно 15 20 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали бігти вниз по вулиці з майном, то вони з ОСОБА_8 побігли разом з ними. ОСОБА_9 також вказав на місце на пустирі біля пилорами, де вони зупинились та розподілили між собою викрадене майно, після чого усі вчотирьох пройшли до будинку, де вони разом готувалися до злочину, де залишили майно та маски, а також вказав на горищі цього будинку місце, де саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сховали маски, одна з яких, що виготовлена з шапки з прорізами для очей, і була виявлена та вилучена під час проведення слідчого експерименту. Там же був виявлений кабель зі штекерами. Після цього ОСОБА_9 зазначив, що вони з ОСОБА_8 , як мешканці с. Виноградівка, пішли додому, а ОСОБА_6 з ОСОБА_7 пішли пішки у м. Болград. При цьому після складання протоколу слідчого експерименту ОСОБА_9 власноручно написав зауваження про те, що з протоколом не погоджується в тій частині, що він вказував на те, що вони збиралися вчинити розбійний напад, зазначивши, що він цього не казав, оскільки вони фактично йшли вчиняти крадіжку, в іншій частині до протоколу зауважень не мав (т. 2 а.п. 163 173).

75. Під час слідчого експерименту, проведеного згідно протоколу від 04.04.2018, обвинувачений ОСОБА_8 у присутності захисника та понятих також відтворив обставини та обстановку вчинення злочину, зокрема, вказав на той же будинок, що і ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , під АДРЕСА_4 , де вони разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 тимчасового проживали та готувалися до розбійного нападу на ОСОБА_26 , зокрема, виготовили маски для обличь та приготували пістолет і металеву трубу для вчинення злочину. При цьому ОСОБА_8 зазначив, що пістолет належить йому, який він купив. Також, як і ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , ОСОБА_8 вказав на будинок потерпілого, на нежилу двоповерхову будівлю, де вони розподілили ролі таким же чином, на який вказали ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також на те же місце будинку, на яке вказав ОСОБА_9 , де вони з ним спостерігали за обстановкою, в який момент вони, побачивши ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з майном побігли з ними з місця події, на пустирі біля пилорами, де вони розподілили майно. При цьому ОСОБА_8 вказав, що саме в цьому місці ОСОБА_7 вийняв сім-карту з мобільного телефону та викинув, розламавши її. Два фрагменти сім-карти були знайдені та вилучені саме під час проведення слідчого експерименту. Також ОСОБА_8 вказав та те, що вони усі вчотирьох пішли до будинку, де вони готувалися до злочину, де залишили майно, після чого він з ОСОБА_9 , як місцеві мешканці, пішли додому, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пішли пішки до м. Болград. Після складання протоколу ОСОБА_8 власноручно заніс до нього уточнення про те, що він не вказував, що вони збирались вчинити розбійний напад, фактично вони планували вчинити крадіжку, для чого він разом з ОСОБА_9 спостерігали, щоб до будинку, куди зайшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не підійшли які-небудь особи, які могли би їм завадити. Крім того, у протоколі зазначено, що після вчиненого злочину вони ділили викрадене, фактично же ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були налякані тим, що сталося, та викрадене майно вони залишили в будинку у ОСОБА_39 , після чого вони усі вчотирьох пішли у м. Болград. В іншій частині до протоколу зауважень у ОСОБА_8 не було (т. 2 а.п.174 182).

76. При оцінці даних слідчих експериментів за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 вересня 2020 року у справі №740/3597/17, згідно якому приписи ч. 4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів протоколом слідчого експерименту. Заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту. Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому. Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК.

77. Як було вище наведено, з досліджених протоколів випливає, що слідчі експерименти за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проводилися саме з метою та у формі відтворення дій, обстановки та обставин події, та відповідні протоколи не посвідчують виключно проголошення обвинуваченими зізнання у вчиненні злочинів з метою їх процесуального закріплення. При цьому слідчі експерименти були проведені з дотриманням встановленого порядку, із забезпеченням реалізації прав обвинувачених як процесуальних гарантій. Так, з протоколів слідчих експериментів та додатків до нього у виді фототаблиць та схем вбачається, що обвинувачені добровільно взяли участь у них, їм були роз`яснені процесуальні права, була забезпечена участь захисників та понятих.

78. Зазначене є підставою для висновку, що безпосередньо перед слідчими експериментами обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було забезпечене право на захист у встановленому порядку, що у поєднанні з тим, що фізичне насильство відносно них при їх затриманні і перед слідчими експериментами не застосовувалося та перед слідчими діями їм роз`яснювалися процесуальні права, у тому числі не говорити нічого з приводу підозри проти себе або у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також після слідчих експериментів обвинувачені ОСОБА_48 та ОСОБА_8 власноручно заносили письмові зауваження до протоколів, свідчить про дотримання положень кримінального процесуального законодавства перед та під час проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Вказані обставини свідчать, що вони мали можливість одразу відмовитися від участі у слідчих експериментах або ж безпосередньо під час слідчих експериментів у присутності захисників та понятих заявити про це. Однак обвинувачені цього не зробили, а навпаки, в ході слідчих експериментів за участі захисників та понятих на місці розгорнуто, докладно й послідовно відтворили обстановку та обставини вчинених ними злочинів. Наведені обставини переконливо свідчать про те, що під час слідчих експериментів обвинувачені були вільними у своїй процесуальній поведінці і не мали жодних обмежень обирати і змінювати позицію, яку вважали найсприятливішою для себе з урахуванням тактики захисту. На це вказує і власноручно внесені до протоколів зауваження обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

79. У зв`язку з цим суд вважає данні протоколів слідчих експериментів за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 допустимими та належними доказами та не вбачає підстав для їх неврахування при ухваленні вироку.

80. Більше того, обставини, про які вказали обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під час слідчих експериментів, зокрема, щодо готування до вчинення злочину у будинку АДРЕСА_4 шляхом виготовлення масок для обличь та приготування пістолету і металевої труби, маршрути слідування в день злочинів з будинку готування до злочину до нежилого двоповерхового будинку та до будинку потерпілого, а також у зворотному напрямку повністю співпали між собою. До того, безпосередньо під час проведення слідчих експериментів були виявлені та вилучені сліди вчинених злочинів, а саме за участю ОСОБА_7 штани ОСОБА_6 зі слідами крові потерпілого, за участю ОСОБА_9 маску та кабель від техніки потерпілих, а за участю ОСОБА_8 сім-картку від мобільного телефону потерпілого. Тому дані усіх трьох слідчих експериментів повністю співвідносяться між собою.

81. Також обставини, про які вказали обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під час слідчих експериментів також співвідносяться і з іншими дослідженими судом доказами, зокрема, щодо місця знаходження потерпілого, нанесення йому тілесних ушкоджень, у тому числі ще на вулиці перед вхідними дверями, обставин та обстановки відшукання цінностей збіглися з обставинами, встановленими під час огляду місця події, під час якого було знайдено металеву трубу з кров`ю потерпілого, зафіксовано розташування трупу потерпілого зі зв`язаними мотузкою руками, слідів відшукання речей, зокрема, місць, з яких були зняті телевізори, місцезнаходження розбитого ОСОБА_6 телевізору, слідів на куті віконного укосу перед входом у будинок нашарування волос та плям крові потерпілого ОСОБА_26 . Дані слідчих експериментів за участю обвинувачених також співпали з даними слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_27 , під час якого у лісі між с. Виноградівка та м. Болград були виявлені та вилучені належне потерпілим майно, а саме рідкокристалічний LED телевізор марки SAMSUNG моделі UE40J550AU та кабель чорного кольору від сабвуфера (т. 2 а.п. 50 58). Усі вказані обставини у сукупності, безумовно, свідчать про те, що тільки особи, які вчинили напад та вбивство, змогли би так докладно описати обставини та обстановку події. Саме тому у суду не залишається сумнівів у тому, що дані слідчих експериментів за участю обвинувачених є об`єктивними та достовірними, і що саме обвинувачені вчинили ці злочини. Одні лише розбіжності щодо кількості тілесних ушкоджень, виявлених на трупі, та про які показав обвинувачений ОСОБА_7 під час слідчого експерименту, зокрема, щодо наявності у потерпілого ОСОБА_26 також і сліпого кульового порання (шкіряна рана №4) на обличчі в лівій виличній ділянці, яке могло виникнути від пострілу з пневматичної зброї, можливо металевими кулями, що містять свинець, не може свідчити про непричетність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вбивства, а свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 був вільним у своїй процесуальній поведінці під час слідчого експерименту, обираючи найбільш вигідну позицію, яка, на його думку, була найсприятливішою для нього та значно зменшує суспільну небезпеку вчинених ним діянь. Таким же чином суд і оцінює власноручно написані обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зауваження у протоколах слідчих експериментів щодо того, що вони не вказували на те, що вони збиралися вчинити розбійний напад, а фактично йшли вчиняти крадіжку.

82. Про те, що усі обвинувачені готувались вчинити саме розбійний напад на потерпілого, який, у подальшому усі і вчинили шляхом розподілу для кожного учасника злочину ролей, свідчать ті обставини, що безпосередньо перед вчиненням нападу усі обвинувачені були обізнані про засоби та знаряддя злочину, зокрема, про маски, металеву трубу довжиною 70 см та пістолет, на що вказують дані слідчих експериментів, під час яких як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_9 з ОСОБА_8 вказували на те, що ними усіма чотирма учасниками злочину перед його вчиненням у будинку АДРЕСА_4 були виготовлені маски та приготовлені металева труба та пістолет. Більше цього, обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що пістолет належить йому і саме він його купляв. Про те, що усі обвинувачені готувались та вчинили саме розбійний напад на потерпілого свідчить і та обставина, що після злочину, вони розподілили між собою викрадене майно.

83. Ці обставини повністю спростовують показання обвинувачених, наданих ними під час судового розгляду, про те, що металеву трубу ОСОБА_6 знайшов на подвір`ї потерпілого, а про існування пістолету у ОСОБА_7 йому не було відомо, про те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не були обізнані про наявність масок, металевої труби та пістолету, а також про те, що ОСОБА_8 взагалі не був обізнаним про злочин. Саме завчасне приготування таких засобів та знарядь і свідчить про те, що між усіма обвинуваченими було досягнуто попередньої змови на їх використання під час вчинення злочину, а їх використання під час заволодіння чужим майно можливо тільки у випадку вчинення розбійного нападу для застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнає нападу, ба більше, для заподіяння їй саме тяжких тілесних ушкоджень. У зв`язку з цим суд вважає доведеною спільну участь за попередньою змовою групою осіб усіх обвинувачених у вчиненні саме нападу на потерпілого з метою заволодіння його майном, поєднаного із заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень.

84. Цей висновок суду не можу бути спростований показаннями свідків ОСОБА_41 та ОСОБА_38 про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 напередодні злочину пропонували їм вчинити крадіжку, оскільки ці пропозиції вказаним особам з боку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були висловлені за декілька днів до його вчинення, після чого ці особи відмовилися від участі у ньому, а про що домовлялися у подальшому після цього обвинувачені свідкам не могло бути відомо. Саме тому суд відкидає посилання сторони захисту на те, що обвинувачені вчинили не розбій, а крадіжку.

85. З урахуванням даних висновку судово-медичної експертизи №33 від 07.05.2018 (т. 2 а.п. 109 132) про велику кількість, тяжкість, локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_26 , зокрема, наявності у нього у тому числі відкритої черепно-лицьової травми, часу, що минув після нанесення вказаних тілесних ушкоджень до настання смерті ОСОБА_26 (десятки хвилини година), знарядь завдання вказаних тілесних ушкоджень металевою трубою, рукояткою пневматичного пістолета, пострілом від нього, руками та ногами, а також даних, отриманих під час огляду місця події відповідно до протоколу від 31.03.2018 (т.2 а.п.10 27), під час якого під головою ОСОБА_26 була виявлена велика калюжа крові, даних висновку судово-імунологічної експертизи №353 від 02.05.2018 (т.4 а.п. 29 32), відповідно до якої на брюках ОСОБА_6 були виявлені чотири великих плями крові потерпілого, можна дійти висновку, що обвинуваченні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , завдаючи потерпілому ОСОБА_26 таку кількість та такої тяжкості тілесні ушкодження у життєво важливий орган по обличчю та у голову у тому числі із застосування металевої труби та пневматичного пістолету, діяли саме з умислом на його вбивство.

86. У зв`язку з цим суд також критично оцінює посилання обвинувачених ОСОБА_49 та ОСОБА_7 під час їх допиту у суді на те, що у них не було умислу на вбивство потерпілого, оскільки вони повністю суперечать даним зазначених доказів.

87. Умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

88. Тому обставини, за яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоювали злочин, їх мета та мотив, знаряддя та спосіб заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, їх кількість та локалізація завдання металевою трубою та пневматичним пістолетом, ногами та руками чисельних ударів у життєво важливий орган в обличчя та у голову, свідчать про те, що мотиви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були зумовлені бажанням спричинити смерть загиблому з метою пригнічення його супротиву для заволодіння його майном. Таким чином вказані обставини свідчать про те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усвідомлювали суспільно небезпечний характер свого діяння (дій у виді завдання чисельних ударів металевою трубою та пневматичним пістолетом, руками та ногами у життєво важливий орган в обличчя та у голову), враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, їх характеру, передбачали їх суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого і бажали їх настання. Ці обставини спростовують позицію сторони захисту про те, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не було умислу на вбивство потерпілого. Ці висновки суду не можуть бути спростовані показаннями цих обвинувачених про те, що, коли вони йшли з місця події, то потерпілий хрипів, адже з урахуванням перелічених вчинених обвинуваченими дій, направлених на позбавлення життя потерпілого, вони не могли не усвідомлювати те, що його смерть неминуче настане. Про це також свідчить їх стан відразу після вчинення злочину, описаний обвинуваченим ОСОБА_8 під час слідчого експерименту за його участю та під час його допиту в суді, про те, що вони були сильно наляканими тим, що вчинили.

89. Тому суд не погоджується з посиланнями сторони захисту на те, що в діях обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній склад умисного вбивства ОСОБА_26 та погоджується з позицією сторони обвинувачення про те, що вони вийшли за межі спільного з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 умислу, спрямованим лише на розбійний напад, та за попередньою змовою між собою з корисливих мотивів вчинили умисне вбивство ОСОБА_26 під час нападу на нього.

90. Давання обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неправдивих показань суд пов`язує з обраною ними позицією захисту з метою ввести суд в оману та пом`якшити відповідальність ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 і уникнути ОСОБА_8 відповідальності за вчинені злочини.

91. Відповідно до даних висновків комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №38 від 12.06.2018 (т. 4 а.п. 55 58), судово-психіатричної експертизи №23 від 10.05.2018 (т. 4 а.п. 61 64), комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №53 від 26.07.2018 (т. 4 а.п. 67 70), судово-психіатричної експертизи №237 від 13.06.2019 (т. 6 а.п. 188 200), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в період часу, що стосується вчинених кримінальних правопорушень, хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки не страждали, у зв`язку з чим були здатні повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 також не страждають на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки, за своїм психічним станом здатні усвідомлювати свої дії та керувати ними, можуть приймати участь у слідчих діях та предстати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребують. Тому, суд вважає ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 осудними та такими, що підлягають кримінальній відповідальності.

92. Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по цим епізодам обвинувачення дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поза розумним сумнівом у вчинені ними злочинів та кваліфікує дії усіх обвинувачених за ч. 4 ст. 187 КК як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_6 також особою, яка раніше вчинила розбій, а також дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Мотиви неврахування судом окремих доказів по епізодам обвинувачення за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК
93. Судом при ухваленні вироку не можуть бути прийняті до уваги пояснення обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що містяться у висновках судово-медичного експерта №32 від 27.04.2018 (т. 2 а.п. 134), №33 від 27.04.2018 (т.2 а.п. 136), №34 від 27.04.2018 (т.2 а.п. 138 139), №31 від 04.06.2019 (т.6 а.п. 184), а також у акті судово-медичного обстеження №28 від 03.06.2019 (т.6 а.п. 183), у зв`язку з тим, що вказані пояснення отримані стороною обвинувачення внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому у відповідності до ч. 1 та п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 87 КПК є недопустимими доказами.

94. Так, відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

95. А згідно п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 87 КПК, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як порушення права особи на захист та отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

96. З витягів з ЄРДР №№0000179, 0000180 від 31.03.2018 вбачається, що із самого початку досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було розпочато за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК (т. 2 а.п. 1, 5). Вказані кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а тому згідно ч. 1 ст. 52 КПК участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

97. Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був затримані за підозрою у вчиненні зазначених злочинів 31.03.2018 (т. 2 а.п. 29 30, 33 35, 36 37), тоді ж їх і було повідомлено про підозру (т. 2 а.п. 38 39, 42 43, 46 47), а ОСОБА_6 був затриманий на території Республіки Молдова 08.02.2019 (т. 6 а.п. 142), а після екстрадиції в Україну 21.05.2019 (т. 6 а.п. 174 176), повідомлено про підозру 03.04.2018 та 12.02.2019 (т. 6 а.п. 125 127, т. 6 а.п. 151 153). У зв`язку з чим очевидним є те, що досліджувані пояснення обвинувачені надали вже після їх затримання та набуття ними статусу підозрюваних (ч. 1 ст. 42 КПК). Вказане свідчить, що пояснення обвинувачених у досліджуваних документах були отримані після того, як участь захисника вже була обов`язковою.

98. Але обвинувачені надали пояснення судово-медичному експерту у відсутності захисника, що з огляду на обов`язкову участь захисника у цьому кримінальному провадженні є безумовним грубим порушенням права обвинувачених на захист. Крім того, перед надання пояснень під час проведення судово-медичних обстежень, обвинувачені не попереджалися про можливість відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, що випливає із самих висновків судово-медичних експертиз та з акту судово-медичного обстеження. Саме тому показання обвинувачених, викладені в цих висновках експерта та в акті, є недопустимими як доказ.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
99. До обставин, які відповідно до ст.66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 суд відносить вчинення кримінальних правопорушень неповнолітніми.

100. Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , судом не встановлено.

101. Усі обвинувачені, зазначаючи про шкоду за те, що сталося за останнім епізодом обвинувачення, заперечили свою винуватість у висунутих обвинуваченнях, а обвинувачений ОСОБА_6 , визнавши вину по першим трьох обвинуваченням, щиро не покаявся в їх вчиненні.

102. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання усіх обвинувачених, суд не вбачає. На підстав ч. 4 ст. 67 КК суд не може врахувати як обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 рецидив злочинів та вчинення злочинів повторно, про що зазначено в обвинувальному акті відносно нього, оскільки ці обставини передбачені п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК як ознаки злочинів, що впливають на їх кваліфікацію.

103. Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність інших обставин, що відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_6 , а також що обтяжують покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст.92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинувачених та які в обвинувальних актах не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинувачених.

Мотиви призначення покарання
104. При призначенні покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд у відповідності до ст.ст. 65 67, 68 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінальних правопорушень, а також щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відповідно до ст.103 КК суд враховує і умови їх життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості осіб неповнолітніх.

105. За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкцій статей обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили умисні особливо тяжкі злочини, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у тому числі поєднаний з умисним позбавленням життя людини, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив також умисні тяжкі злочини.

106. Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочинів є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

107. Суд враховує те, що склади вчинених обвинуваченими злочинів відносяться до кваліфікованих та особливо кваліфікованих, тобто до складів злочинів з обтяжуючими та особливо обтяжуючими обставинами.

108. Більше того, в діях обвинувачених наявна низка кваліфікуючих ознак кожного з вчинених злочинів, що значно підвищує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів.

109. Так, зокрема, вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розбою не тільки за попередньою змовою групою осіб, а ще й з проникненням у житло та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_6 також після вчинення ним раніше розбою, характеризується більшою суспільною небезпекою, порівняно з вчиненням розбою за однією з кваліфікуючих ознак.

110. Разом з цим, суд враховує і меншу ступінь участі обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненому злочині за ч. 4 ст. 187 КК, оскільки вони, виконуючи об`єктивну сторону цього злочину відповідно до розподілених між усіма обвинуваченими ролями, лише спостерігали за обстановкою з метою попередження інших співучасників при виникненні небезпеки, що безпосередньо вплинуло на можливість вчинення спільного злочину, але свідчить про їх меншу суспільну небезпеку, порівняно з іншими виконавцями.

111. Крім того, вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбивства не тільки за попередньою змовою групою осіб, а ще й з корисливих мотивів також характеризується більшою суспільною небезпекою, порівняно з вчиненням вбивства за однією з кваліфікуючих ознак.

112. На рівень суспільної небезпеки та, відповідно, на ступінь тяжкості вчинених злочинів впливають такі обставини, що злочини є умисними та в результаті дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 настала смерть людини.

113. Відповідно до ст. ст. 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

114. Усі обвинувачені є особами молодого віку, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинили злочини вперше у неповнолітньому віці, обвинувачений ОСОБА_8 вперше у віці 18 років, а обвинувачений ОСОБА_6 у віці 21 року, разом з цим, він вже не вперше притягується до кримінальної відповідальності та вчинив умисні особливо тяжкі корисливі злочини із застосуванням насильства та проти життя особи, маючи незняту та непогашену судимість за вчинення також умисних корисливих тяжких злочинів, за вчинення яких він відбував покарання в місцях позбавлення волі.

115. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується негативно, як особа, що була помічена в порушенні громадського порядку, вживає алкогольні напої, веде бродяжницький спосіб життя, брехливий, замкнений, виховується у сім`ї батьком та матір`ю, до складу якої входить ще молодша сестра. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується посередньо, виховується у родині бабусею та дідусем без батьків, позбавлений контролю з боку дорослих, байдуже відноситься до навчання, рівень знань низький, до складу сім`ї входить також молодший брат.

116. Обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, а обвинувачений ОСОБА_6 негативно, за характером не товариський, запальний, поводить себе агресивно, до виконкому сільради на нього надходили скарги від мешканців села.

117. Враховуючи вказані обставини, вимоги закону України про кримінальну відповідальність та передбачені цим законом санкцій, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також попередження нових кримінальних правопорушень можливо лише в умовах їх ізоляції від суспільства, а тому їм слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за вчинені ними злочини, оскільки тільки таке покарання досягне мети його застосування. При цьому, при призначення покарань обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 суд враховує положення ч. 3 ст. 102 КК про граничні строки покарання у виді позбавлення волі неповнолітнім за особливо тяжкий злочин та за особливо тяжкий злочин, поєднаний з умисним позбавленням життя людини, а також положення ч. 2 ст. 64 КК про неможливість застосування покарання у виді довічного позбавлення волі до осіб, що вчинили злочини у віці до 18 років.

118. Суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_6 позбавлення волі на певний строк, у зв`язку з чим відсутні підстави для призначення йому найсуворішого покарання у виді довічного позбавлення волі. Водночас, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, покарання має бути призначене йому ближче до верхніх меж передбачених строків позбавлення волі.

119. Оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вчинили особливо тяжкий корисливий злочин, передбачений ч. 4 ст. 187, а ОСОБА_6 також і тяжкий та особливо тяжкий злочини, передбачені ч. 2 ст. 187 та п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, то їм має бути призначене таке додаткове покарання як конфіскація майна як обов`язкове. Разом з цим, таке покарання як конфіскація майна в силу положень ч. 2 ст. 98 КК не може бути застосоване до неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
120. При вирішенні цивільного позову, пред`явленого потерпілою та цивільною позивачкою ОСОБА_17 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_18 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 про солідарне стягнення моральної шкоди на користь малолітньої ОСОБА_18 у сумі 250 000 грн, на користь ОСОБА_17 у сумі 250 000 грн, витрат на ритуальні послуги, поховання, спорудження надгробного пам`ятника у сумі 55 860 грн на користь ОСОБА_17 , матеріальної шкоди, завданої злочином, у сумі 17 348 грн на користь ОСОБА_17 , та матеріальної шкоди, завданою смертю потерпілого (годувальника) на користь малолітньої ОСОБА_18 у розмірі по 923 грн щомісячно, до досягнення нею 18 років, тобто до 10.04.2034 (т. 5 а.п. 77 95, т. 5 а.п. 110 116), суд керується положеннями ст.1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК), відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; положеннями ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1168, ч. 1 ст. 1190 ЦК, у відповідності до яких моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю; особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, а також положеннями ст. 1200 ЦК, згідно з якими у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років) у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

121. Таким чином, із вказаних норм права випливає, що матеріальну шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_17 злочином, у розмірі 17 348 грн повинні відшкодувати обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які своїми неправомірними діями вчинили злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК, в результаті якого і виникла у потерпілої майнова шкода, вина обвинувачених повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.

122. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, витрат на ритуальні послуги, поховання, спорудження надгробного пам`ятника та шкоди, завданої смертю потерпілого (годувальника), суд виходить з того, що цивільна позивачка ОСОБА_17 обґрунтувала в позові її моральну шкоду та моральну шкоду неповнолітньої ОСОБА_18 виключно душевними стражданнями, яких вони зазнали від вбивства ОСОБА_26 . Судом же встановлено, що хоча всі обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили напад на потерпілого ОСОБА_26 з метою заволодіння його майном, але вбивство останнього було вчинено тільки обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і саме внаслідок їх дій настала смерть ОСОБА_26 . Тому саме вони і мають нести цивільну-правову відповідальність за шкоду, завдану цивільним позивачам, внаслідок смерті ОСОБА_26 . Хоча усі обвинувачені не визнали цивільний позов, але розмір матеріальної шкоди доведений матеріалами кримінального провадження, а розмір витрат на ритуальні послуги, поховання, спорудження надгробного пам`ятника та розмір доходів загиблого підтверджуються долученими до цивільного позову документами, копії яких були вручені обвинуваченим (т. 1 а.п. 84 95).

123. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди позивачам ОСОБА_17 та ОСОБА_18 суд враховує характер кримінального правопорушення, глибину душевних страждань цивільних позивачів, а також керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підлягає солідарному стягненню по 250 000 грн, кожній, в якості відшкодування завданої їм моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з вбивством ОСОБА_26 , малолітня ОСОБА_18 втратила батька, залишилася без його піклування, уваги та любові, а ОСОБА_17 втратила коханого чоловіка, тобто кожен з них втратив найближчу їм людину, родина втратила годувальника, у зв`язку з чим вони зазнали тяжких моральних страждань та вимушених змін у життєвих стосунках.

124. Таким чином з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягають солідарному стягненню на користь ОСОБА_17 17 348 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином; з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає солідарному стягненню на користь ОСОБА_17 250 000 грн моральної шкоди, 55 860 грн витрат на ритуальні послуги, поховання, спорудження надгробного пам`ятника, а всього 305 860 грн.; з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає солідарному стягненню на користь неповнолітньої ОСОБА_18 250 000 грн моральної шкоди, по 923 грн щомісячно, починаючи з дня подачі цивільного позову, тобто з 29.08.2018, до досягнення нею 18 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , у якості відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника. В іншій частині позову щодо солідарного стягнення моральної шкоди, витрат на ритуальні послуги, поховання, спорудження надгробного пам`ятника та шкоди, завданої смертю годувальника, з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слід відмовити.

125. Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 фактично затримані у даному кримінальному провадженні 31.03.2018, та досі перебувають під вартою у зв`язку з тим, що ухвалами слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 02.04.2018 відносно них був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому порядку та спливає 20 червня 2022 року.

126. Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий у даному кримінальному провадженні 08.02.2019 на території Республіки Молдова, був екстрадований до України 21.05.2019 та досі тримається під вартою у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 13.02.2019 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який підтверджений після передачу його в Україну ухвалою слідчого судді від 22.05.2019, строк якого продовжувався у встановленому порядку та також спливає 20 червня 2022 року.

127. Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинувачених ухилитися від суду, строк їх тримання під вартою має бути продовжений до набранням вироком законної сили.

128. При цьому, у силу вимог ч. 5 ст. 72 КК обвинуваченим необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі, виходячи з розрахунку день за день.

129. У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК, з набранням вироком законної сили слід скасувати арешти, накладені на підставі ухвал слідчого судді та питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст.100 КПК.

130. У силу ч. 2 ст. 124 КПК з усі обвинувачених мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи №723-Д від 27.04.2018 в сумі 1 430 грн. При визначені частки, яка має бути стягнута з кожного обвинуваченого, суд враховує те, що обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК, по якому вказана експертиза проводилась, за попередньою змовою групою осіб, та вважає за доцільне розподілити процесуальні витрати порівну на кожного обвинуваченого, тобто по 357,50 грн.

131. Також у силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_6 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення трасологічної експертизи № 296-Т від 05.06.2018 у сумі 5 720 грн, товарознавчих експертиз № 18-766/32 від 16.03.2018 у сумі 1 144 грн та № 18-775/32 від 04.04.2018 у сумі 1 430 грн, які були проведені про епізодам обвинувачення лише ОСОБА_49 .

132. Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню процесуальні витрати в загальному розмірі 8 651,50 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, та призначити йому покарання:

ч. 2 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

ч. 2 ст. 187 КК у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією всього майна;

за ч. 4 ст. 187 КК у виді позбавлення волі на строк одинадцять років з конфіскацією всього майна;

за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років з конфіскацією всього майна.

2.На підставі ст. 70 КК ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна.

3. ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 187 КК у виді позбавлення волі на строк дев`ять років, на підставі ч. 2 ст. 98 КК без конфіскації майна;

за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк дванадцять років, на підставі ч. 2 ст. 98 КК без конфіскації майна.

4.На підставі ст. 70 КК ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк дванадцять років, на підставі ч. 2 ст. 98 КК без конфіскації майна.

5. ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього майна.

6. ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років, на підставі ч. 2 ст. 98 КК без конфіскації майна.

7.Запобіжні заходи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

8.Строк покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту їх затримання та взяття під варту, а саме ОСОБА_6 з 08.02..2019, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 31.03.2018, зарахувавши їм таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі, виходячи з розрахунку день за день.

9.Цивільний позов ОСОБА_17 та ОСОБА_18 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_17 17 348 (сімнадцять тисяч триста сорок вісім) гривень. Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_17 305 860 (триста п`ять тисяч вісімсот шістдесят) гривень. Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь неповнолітньої ОСОБА_18 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч), по 923 (дев`ятсот двадцять три) гривні щомісячно, починаючи з 29.08.2018, до досягнення нею 18 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 . В іншій частині позову щодо солідарного стягнення моральної шкоди, витрат на ритуальні послуги, поховання, спорудження надгробного пам`ятника та шкоди, завданої смертю годувальника, з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовити.

10.Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 8 651,50 грн (вісім тисяч шістсот п`ятдесят одна гривня 50 коп.).

11.Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у сумі 357,50 грн (триста п`ятдесят сім гривень 50 коп.).

12.Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у сумі 357,50 грн (триста п`ятдесят сім гривень 50 коп.).

13.Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у сумі 357,50 грн (триста п`ятдесят сім гривень 50 коп.).

14.З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді від 02 та від 04.04.2018, та:

- дерев`яний держак, чоловічу шапку, металеву трубу та гумове взуття, жіночу сумку, мотузку (шнурок), вилучені під час огляду місця події 31.03.2018 у будинку потерпілого у с.Виноградівка; сім-карту оператора «Лайф» № НОМЕР_4 , що належала ОСОБА_7 , чоловічі спортивні штани зеленого кольору з надписом білого кольору, що були виявлені та вилучені під час слідчого експерименту з ОСОБА_7 та, за його показами, належали ОСОБА_6 ; два фрагменти сім-карти оператора «Лайфселл», що знаходилась до нападу у мобільному телефоні потерпілого ОСОБА_26 , виявлених та вилучених 04.04.2018 під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_50 ; маску, виготовлена з в`язаної шапки чорного кольору з вирізами для очей, виявлену та вилучену 04.04.2018 під час слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 ; фрагмент ніжки від дерев`яного стільця з нашаруваннями бурого кольору, фрагмент від ручки сумки; сім фрагментів від стільця, що були вилучені під час огляду за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_6 , знищити;

- рідкокристалічний LED телевізор марки SAMSUNG модель UE40J550AU типу UE40J550, кабель чорного кольору, вилучені 31.03.2018 під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_27 ; мобільний телефон марки «Nokia» з imei НОМЕР_3 , вилучений під час особистого обшуку при затриманні ОСОБА_7 , але фактично належав загиблому ОСОБА_26 ; телевізійний кабель білого кольору з двома адаптерами, виявлений та вилучений 04.04.2018 під час слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 , повернутими потерпілій ОСОБА_17 ;

- кросівки білого кольору з надписом «44 Bonote», вилучені 31.03.2018 під час обшуку домоволодіння ОСОБА_6 , повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;

- куртку чорного кольору, спортивні брюки темно-синього кольору, що вилучені при затриманні ОСОБА_7 , повернути обвинуваченому ОСОБА_7 ;

- спортивний костюм сірого кольору з надписом «Nike» ганчіркові тапки сірого кольору, що були вилучені 31.03.2018 під час затримання ОСОБА_9 , повернути обвинуваченому ОСОБА_9 ;

- чоловічу зимову куртку темно-синього кольору, джинсові штани синього кольору, чоловічі черевики чорного кольору, що були вилучені 31.03.2018 під час затримання ОСОБА_8 , повернути обвинуваченому ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Assistant», якій вилучено 31.03.2018 під час обшуку городу домоволодіння Плахова у с.Залізничне, конфіскувати;

- мобільний телефон моделі «SAMSUNG J320», вважати повернутим власнику потерпілому ОСОБА_20 ;

- мобільний телефон марки SAMSUNG «Duos», - вважати повернутим власнику потерпілому ОСОБА_34 ;

- рукоятку від складного ножа, яку 26.02.2018 видав ОСОБА_6 , та лезо від вказаного складного ножа, повернути власнику потерпілому ОСОБА_22 .

15.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебувають під вартою, в той самий строк з моменту вручення їм копії вироку.

16.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

17.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3