Справа № 539/1379/22
Провадження № 1-кп/539/183/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2022 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження №0000220 від 25.04.2022 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Лубни Полтавської області, українець, громадянин України, не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.09.2021 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження волі, із звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 КК України, строком на 1 рік, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:
24 квітня 2022, приблизно о 22 годині, ОСОБА_6 , прийшов до квартири в якій тимчасово проживала його знайома ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , для розпивання спиртних напоїв. У період часу із 22 по 24 годину, під час розпивання спиртних напоїв, в приміщенні квартири за місцем проживання ОСОБА_7 , у ОСОБА_6 , котрий перебував у стані алкогольного сп?яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 маючи на меті протиправне позбавлення життя іншої людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, схопив пальцями правої руки за воріт трико на шиї ОСОБА_7 , та стискував із великою силою, у результаті чого ОСОБА_7 померла на місці події. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 взяв господарського ножа, із одностороннього заточкою, загальною довжиною 23 см., із довжиною клинка 10,1 см. та шириною клинка від 0,62 см. до 2,28 см., після чого тримаючи його у правій руці, наніс вісім ударів лезом ножа по передній поверхні шиї вже мертвої ОСОБА_7 . Виконавши усі активні дії, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину. У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 114 від 23.05.2022, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок механічної асфіксії від здавлювання органів шиї тупим видовженим обмеженим по ширині предметом (комір одягу). На трупі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які можна поділити на умовні групи:

а) странгуляційна борозна по передній поверхні шиї з вираженими крововиливами у м`які тканини шиї в проекції странгуляційної борозни, крововиливами у м`які тканини кореня язика, у слизову оболонку в проекції правого ріжка під?язикової кістки, правого та лівого ріжка щитоподібного хряща, крапковими внутрішньо шкірним крововиливами шкіри обличчя, дрібно крапковими крововиливи у слизову оболонку очей, під епікард, субплевральними та інтраальвеолярними крововиливами, вогнищами гострої альвеолярної емфіземи, серозного просочування у повнокровних легенях, переповненням правої половини серця рідкою темно-червоною кров?ю, неконтрольованим виділенням сечі та калу, набряком, венозним повнокрів`ям головного мозку з дрібними еритроекстравазатами в підкорковій ділянці, які утворились прижиттєво, внаслідок не менш як від однократного стиснення органів шиї тупим видовженим обмеженим по ширині предметом, діявшого зі значною силою і відносно до живої особи мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення;

б) зіяюча різана рана по передній поверхні шиї з пошкодженням підшкірно-жирової клітковини, м?язів, повним пересіченням трахеї та яремної вени зліва, чотири колото-різані рани по передній поверхні шиї, без виражених ознак прижиттєвості, які утворились не менш як від восьмикратної дії колючо-ріжучого предмету, клинок якого мав обушок і гостре лезо, найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка на рівні занурення від 1,7 до 2,3 см, діявшого з достатньою силою і відносно до живої особи мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення;

в) садно верхньої губи, крововилив у слизову оболонку верхньої губи, два синці по передній поверхні грудної клітки справа та зліва, чотири синці тилу лівої кисті, три синці лівого наколінника, синець правої гомілки, які утворились прижиттєво, не менш як від одинадцятикратної дії тупого (тупих) предмету (предметів), якими могли бути кисть руки, зжата в кулак, нога у взутті, діявших з достатньою силою, незадовго до настання смерті і по відносно живої особи мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні умисного вбивства визнав, та пояснив, що він 24 квітня 2022 року пішов до місця проживання потерпілої ОСОБА_7 . Там були ще ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , вони всі разом вживали спиртні напої. Через деякий час хлопці пішли додому, а він залишився з ОСОБА_10 у двох. Вони далі вживали спиртні напої, після чого у них виникла сварка, через те, що вона почала ображати його близьких. Він попросив, щоб вона замовкла, але вона продовжувала говорити. Потім він взяв її за горло і почав душити. Далі він себе не контролював взяв ніж і наніс удари ножем. Після чого злякався і втік. Через деякий час повернувся назад, постукав у вікно до сусіда і попрохав, щоб він викликав поліцію. Чекав поліцію на місці скоєння злочину. Свою вину визнає. Просить суворо його не карати дати мінімальний строк позбавлення волі. Дуже шкодує, що так сталося, він не хотів щоб так було. Прохав вибачення у потерпілого.

Учасники судового провадження не оспорюють обставини щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, тому суд переконавшись у правильності розуміння учасниками судового провадження змісту ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази по справі в повному обсязі. Учасникам судового провадження також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши учасників кримінального провадження, прийнявши до уваги добровільне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , оцінивши досліджені судом докази, суд вважає, що дане кримінальне правопорушення скоїв обвинувачений ОСОБА_6 та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення суд вважає доведеною.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше засуджений за умисне кримінальне правопорушення та вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за медичною допомогою до лікаря - психіатра та лікаря нарколога не звертався, неодружений, на утримані немає неповнолітніх дітей, не працює.

До обставин, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, рецидив кримінального правопорушення.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, що відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки його вчинення, з урахуванням, що життя людини, відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю і кожна людина має невід`ємне право на життя, ставлення обвинуваченого до скоєного, який щире розкаявся та попрохав пробачення у потерпілого ОСОБА_4 , перед і пост кримінальну поведінку обвинуваченого, наведені дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, у тому числі із звільненням від реального відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, відсутність офіційної роботи, родини та утриманців, наявність однієї пом`якшуючої та двох обтяжуючих обставин, а також думку потерпілого про призначення покарання обвинуваченому в виді позбавлення волі.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, враховуючи позиції прокурора та захисника, суд дійшов висновку, що достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті, оскільки тільки таке покарання, яке полягає в ізоляції від суспільства, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України щодо ОСОБА_6 суд не вбачає та вважає, що саме таке покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Оскільки, ОСОБА_6 засуджений 22.09.2022 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області та вчинив злочин після ухвалення вищевказаного вироку, але до повного відбуття покарання за зазначеним вироком, а саме протягом іспитового строку вчинив новий злочин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання з урахуванням вимог ст. ст. 71, 72 КК України.

Крім того, суд вважає, що обвинуваченому слід зарахувати у строк покарання його попереднє ув`язнення день за день з часу його затримання - о 17:00 годин 25 квітня 2022 року.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін.

Матеріальна шкода відсутня.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілими ОСОБА_4 не пред`явлені, що не позбавляє права потерпілого, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Витрати, понесені при проведенні експертизи, суд згідно ст. 118 КПК України відносить до процесуальних витрат та вважає за необхідне стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Згідно до ст. 174 КПК України захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 квітня 2022 року на одяг, а саме, куртку коричневого кольору, светр бірюзового кольору, джинси чорного кольору та кросівки чорного кольору зі слідами РБК власником якого є ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

постановив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2021 року, та по сукупності вироків, перевівши 6 місяців обмеження волі в 3 місяці позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 10 (десяти) років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 17:00 години 25 квітня 2022 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.
Речові докази, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, а саме:

- куртка коричневого кольору, светр бірюзового кольору, джинси чорного кольору та кросівки чорного кольору зі слідами РБК власником якого є ОСОБА_6 , повернути ОСОБА_6 ;

- ніж, волосся із ножа, змиви із рук ОСОБА_6 , дактилокартка слідів рук ОСОБА_6 , нігті із рук ОСОБА_7 , одяг трупа ОСОБА_7 (боді, штани) знищити.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 квітня 2022 року на одяг, а саме, куртку коричневого кольору, светр бірюзового кольору, джинси чорного кольору та кросівки чорного кольору зі слідами РБК власником якого є ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-22/4441-Д від 29.04.2022 у Полтавському НДЕКЦ МВС України в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 10 коп. - на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1