Провадження № 1-кп/524/87/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №000777 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працюючого директором ПП «ТЕХ-МАШ», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14.11.2021 приблизно о 18 годині 10 хвилин, при увімкнутому міському електроосвітленні, в темний час доби, за сухої погоди, по сухому асфальтобетонному покриттю дороги вул. Сумська м. Кременчука Полтавської області, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони перехрестя вулиць Сумська - Лікаря ім. О.Богаєвського в напрямку перехрестя вулиць Сумська - Горького, в межах своєї смуги руху, керуючи автомобілем марки «Тоуоtа» моделі «Land Cruiser 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_5 .

В цей час на проїзну частину дороги вул. Сумська, за дальньою межею умовною лінії перетину з проїзною частиною дороги вул. Горького, по напрямку руху автомобіля марки «Тоуоtа» моделі «Land Cruiser 200», ліворуч тротуару, в межі нерегульованого пішохідного переходу визначеного горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 - «зебра» та інформаційно- вказівними дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід», вийшла пішохід ОСОБА_6 , яка спокійним темпом, прямолінійно, з ліва на право, перпендикулярно межам проїзної частини дороги вул. Сумська почала переходити останню.

В цей час водій ОСОБА_5 наближаючись до нерегульованого перехрестя вулиць Сумська - Горького, порушив вимоги п. 18.1. «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, де зазначено, що:

- 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», маючи можливість завчасно виявити пішохода, з моменту появи в полі його зору та шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування зупинити керований ним автомобіль до ліній перетину траєкторій руху останніх, не вжив заходів до зниження швидкості та в межах нерегульованого пішохідного переходу, допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля на праву частину тіла пішохода.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, від яких померла у відділенні анестезіології та реанімації Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 857 від 09.12.2021 отримала тілесні ушкодження у вигляді: переломів ребер справа, забою тканини легень, розриву правої нирки; розтрощення правої долі печінки, перелому променевої і ліктьової кісток справа, перелому велико- і малогомілкової кісток справа, крововиливів в м`які тканини в ділянці переломів, саден обличчя, рани в ділянці правого променево-зап`ясткового суглобу, які за ступенем тяжкості відносно до живої людини мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпечних для ЖИТТЯ.

Враховуючи розташування пошкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_6 слід вважати, що під час отримання пошкоджень потерпіла могла знаходитись у вертикальному або близько до нього положенні і була обернена правою частиною тіла до травмуючих предметів. Смерть ОСОБА_6 настала в результаті тупої травми тіла, з розривами внутрішніх органів, що спричинили шок, гостру внутрішню крововтрату. Між отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 і настанням її смерті мається прямий причинний зв`язок. При судово-токсикологічному дослідженні крові, взятої від трупа ОСОБА_6 етиловий та інші спирти не виявлено.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-21/14160-ІТ від 24.11.2021 в умовах заданої пригоди водій автомобіля марки «Тоуоtа» моделі «Land Cruiser 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , з моменту виникнення небезпеки для його руху, шляхом застосування екстреного гальмування, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 . В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки «Тоуоtа» моделі «Land Cruiser 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнав повністю, пояснивши про обставини що відповідають вступній частині вироку.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не прибули, просили судовий розгляд проводити без їх участі. Підтвердили факт відшкодування шкоди та відсутність до обвинуваченого претензій. На суворій мірі покарання не наполягали.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, за згодою учасників процесу, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанов про визнання речовими доказами, матеріалів цивільного позову та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Необережні дії ОСОБА_5 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини, щире каяття, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті яка передбачає відповідальність за скоєне.

Вирішуючи питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання, суд, керуючись п.20,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», враховуючи особу винного, характер та мотиви допущених ОСОБА_5 порушень правил безпеки дорожнього руху, наявність обставин що пом`якшують покарання, той факт, що обвинувачений на даний час працює та його робота пов`язана з виконанням функцій водія, суд вважає за можливе не застосовувати до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом із тим, суд, так само, з урахуванням сукупності пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, думки потерпілих, встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, усвідомлення ними своєї вини, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, відшкодування завданої шкоди, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування основного покарання, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

В рамках кримінального провадження представником потерпілих адвокатом ОСОБА_9 пред`явлено цивільний позов до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування моральної шкоди потерпілим-дітям померлої ОСОБА_6 у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, як це передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .
Цивільний відповідач ПАТ «Страхова компанія «АРКС» у відзиві просить відмовити в задоволенні позовних вимог потерпілих у повному обсязі, посилаючись на те, що залучення юридичної особи-страхової компанії, як відповідача, суперечить вимогам КПК України, потерпілі із заявою про страхове відшкодування до страхової компанії не зверталась та не надавали всі необхідні для отримання виплат документи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 вважав за можливе задовольнити позовні вимоги потерпілих, пояснивши, що обвинуваченим була відшкодована шкода без урахування виплат, які повинна здійснити страхова компанія, про що він письмово повідомляв ПАТ «Страхова компанія «АРКС» .

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши позов, письмові докази щодо заявлених позовних вимог , відзив з додатками, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як встановлено ч. 1 та ч. 3 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , як водія автомобіля марки «Тоуоtа» моделі «Land Cruiser 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди в ПАТ «Страхова компанія «АРКС». Згідно з полісом про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР206022425 у разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну, на суму завданих збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми: 260 000 грн. - за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю; 130 000 грн. - за шкоду, заподіяну майну.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано спеціальним нормативно-правовим актом Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5).
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи. Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.
Дорожньо-транспортна пригода сталася 14.11.2021 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 14.11.2021 року мінімальна заробітна плата складала 6000 грн. 00 коп.

Таким чином, розмір страхового відшкодування моральної шкоди , заподіяної смертю фізичної особи, відповідно до п. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 72000 грн. 00 коп. ( 12х6000) і повинно бути сплачено рівними частинами , відповідно до кількості осіб, які мають право на її отримання.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які є синами померлої внаслідок ДТП ОСОБА_6 , пред`явлені до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» про стягнення на їх користь 36000 грн. 00 коп. (72000:2) кожному моральної шкоди підлягають задоволенню.

Щодо доводів цивільного відповідача, що даний позов не випливає із пред`явленого обвинувачення; наявності різних за характером зобов`язань у учасників судового провадження, що унеможливлює участь страховика як цивільного відповідача, то слід зауважити, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 20.06.2018 року за провадженням № 308/3162/15-ц висловлено правову позицію, що відмова у здійсненні страхових виплат за відсутності ознак вини у пошкодженні іншого транспортного засобу, і як наслідку відсутності цивільно-правової відповідальності як підстави для здійснення страхової виплати, - не ґрунтується на жодній із передбачених статтею 37 Закону №1961-IV підстав, не враховує оформлення учасниками спільного повідомлення про ДТП і її фактичні обставини.

У даному ж випадку, наявний факт достеменного встановлення вини особи, - вина ОСОБА_5 у ДТП визнана судом, і вказане беззаперечно породжує обов`язок відшкодування завданої потерпілій особі шкоди, як і встановлено, що ДТП є страховим випадком, що покладає на страховика обов`язок здійснити відшкодування завданої внаслідок ДТП за участі забезпеченого автомобіля третій особі (потерпілій) шкоди.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). /Постанова ВС від 04.07.2018 року; 14-176 цс 18/

Заперечення представника відповідача зазначені у відзиві, про те, що позовні вимоги пред`явлені до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» не підлягають до задоволення, оскільки позивачі не звертався з заявою про страхове відшкодування суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Так, у постанові КЦС від 21 серпня 2018 року у справі № 227/3573/16-ц касаційний суд висловився про необхідність стягнення страхового відшкодування не зважаючи на те, що позивач не звертався до страховика із заявою про відшкодування шкоди і за таким відшкодуванням звернувся безпосередньо до суду в межах необхідного строку.

У постанові колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 березня 2018 року у справі № 910/426/17 суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій і зазначив таке: «потерпіла особа не зобов`язана звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди. Таке право, враховуючи висновок, викладений у рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, може бути реалізоване безпосередньо шляхом подання відповідного позову до суду. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами в залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту». Вказана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 465/4621/16-к.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтави від 16.11.2021, 22.11.2021 на тимчасово вилучене майно: автомобіль марки «Тоуоtа» моделі «Land Cruiser 200», одяг потерпілої ОСОБА_6 підлягають скасуванню.

Процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АРКС» ( код в ) на користь ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 36000 грн. ( тридцять шість тисяч) на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АРКС» ( код в ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) 36000 грн. ( тридцять шість тисяч) на відшкодування моральної шкоди.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтави від 16.11.2021, 22.11.2021 на тимчасово вилучене майно: автомобіль марки «Тоуоtа» моделі «Land Cruiser 200», одяг потерпілої ОСОБА_6 скасувати.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта на суму 1716,20 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази: автомобіль марки «Тоуоtа» моделі «Land Cruiser 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , куртку, штани, взуття потерпілої ОСОБА_6 повернути законним володільцям; 2 DVD-R диски Verbatim, CD-R диск VIDEX зберігати в матеріалах криімнального провадження

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_10