ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/567/22 Справа № 202/1413/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, уродженця с. Лютівка Золочівського району Харківської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою визначено до 14.29 год. 02 червня 2022 року, та визначено розмір альтернативної застави в сумі 198 480 гривень.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; дані про його особу, а саме те, що останній має середню спеціальну освіту, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат, механік-водій-електрик відділення управління командира батальйону взводу зв`язку 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , неодружений, має зареєстроване місце проживання; те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних про те, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.
Також враховано, що ОСОБА_8 раніше не судимий, але підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, як за ознак ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того зазначає, що слідчим суддею не наведеного достатнього обгрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного засобу.

Вказує, що введений на території України військовий стан та присутність на території України військ агресора не обгрунтовують застосування до її підзахисного виключного запобіжного заходу.

Так, судом не обгрунтовано наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема не взято до уваги показання ОСОБА_8 та інших підозрюваних, які послідовно описали характер своїх дій, які виключають наявність умислу на вчинення інкримінованого злочину. Як зазначив її підзахисний, він з іншими військовослужбовця виїхав з розташування військової частини на автівці виключно щоб перепочити, закупити провізію та трохи відволіктися від війни, на що, зі слів молодшого сержанта Заєць, отримали дозвіл від безпосереднього командира.

04.04.2022 року вони опинилися на блокпосту територіальної оборони у АДРЕСА_2 виключно тому, що не знають місцевості, заблукали та повернули не в той бік від своєї військової частини, яка знаходилася у м. Мар`їнка, Донецької області. Зброю вони тримали виключно тому, що несуть за неї відповідальність, а місць для її зберігання у частині не облаштовано. Також вказує, що її підзахисний вже приймав участь протягом п`яти років у бойових діях АТО/ООС, що також свідчить про відсутність в нього умислу на вчинення інкримінованого діяння.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 належним чином виконав вказані вимоги кримінального процесуального закону.
Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, зважаючи на наступне.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих матеріалів, зокрема пояснень самого ОСОБА_8 , останній разом з декількома іншими військовослужбовцями 03.04.2022 р. покинув військову частину НОМЕР_2 , що розташована у АДРЕСА_3 , під приводом поїздки до м. Курахово з метою отримання обладнання до БМП. Замість цього останні вирішили на цивільному автомобілі, належному загиблому військовослужбовцю їх частини, проїхати до м. Дніпра для відпочинку, та наступного дня, 04.04.2022 р., були затримані на блокпосту у АДРЕСА_2 . На думку колегії суддів, наведеними обставинами обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується достатньою мірою для вирішення питання про обрання щодо нього запобіжного заходу, а доводи сторони захисту про зворотне у зв`язку із цим не можуть бути прийняті до уваги.
Колегія суддів звертає увагу на те, що показання ОСОБА_8 та інших підозрюваних, на які посилається захисник, не спростовують фактичних обставин, якими обгрунтовується клопотання слідчого, та в цілому зводяться до незгоди з встановленою слідством метою залишення ними військової частини, тобто фактично не з наявністю в діях останніх складу кримінального правопорушення, а з кваліфікацією їх дій.
Обговорюючи питання про наявність ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України та можливість усунення їх у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання цього підозрюваного під вартою, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, зважає на те, що інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення є умисним особливо тяжким злочином та за нього передбачене суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, що саме по собі не може бути достатньою підставою для застосування до цього підозрюваного виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, втім свідчить про існування та особливу вагомість наявних щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України.
Також з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 як військовослужбовцю військової служби за контрактом небезпідставно інкримінується вчинення злочину, що полягає у самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, в період воєнного стану, за попередньою змовою у складі групи осіб, за ознак ретельного планування та з розподілом ролей, із залишенням при собі вогнепальної зброї, що свідчить про існування і вагомість ризиків у виді переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного випливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді суду першої інстанції, оцінює вищенаведені обставини як виключно вагомі і такі, що поза розумним сумнівом підтверджують можливість запобігання доведеним ризикам тільки шляхом обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи нездатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо недоведеності наявності відносно ОСОБА_8 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України та відсутності підстав для висновку про неможливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, - є по суті особистими упередженими міркуваннями та оцінками апелянта як особи, зацікавленої у вирішенні порушеного слідчим питання на користь підзахисного, та не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.

Посилання апелянта на позитивну характеристику особи підозрюваного, тривалість проходження ним військової служби, наявність в нього державних відзнак колегія суддів оцінює як непереконливі, оскільки наведені обставини у сукупності не спростовують ані обставин, що стали підставою для його кримінального переслідування, ані наявності та вагомості встановлених щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України.

У зв`язку з викладеними обставинами, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4