ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3099/22 Номер провадження 11-кп/814/1634/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
із секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000707 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Хеівані м. Гагра республіки Грузія, грузину, громадянину України, не працюючому, із середньою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому, останній раз 03 серпня 2018 року Апеляційним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі,
обвинуваченому за ч. 1 ст. 115 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 29 липня 2022 року.

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 04 березня 2022 року близько 16 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого проживання: кв. АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_9 , наніс останній один прицільний удар клинком кухонного ножа в ділянку задньої поверхні грудної клітки зліва, від якого остання померла.

Проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції мотивував своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , у тому числі, особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, врахував особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання, законних джерел отримання прибутку, сталих соціальних зв`язків та частково визнав вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Свої вимоги мотивує тим, що суд постановив ухвалу за відсутності обвинуваченого, чим порушив його право на захист. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують наявність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, оскільки свідки по справі вже давали показання. Зазначив, що пред`явлена підозра є необгрунтованою, так як удар ножем обвинувачений наніс під час самооборони. Просив узяти до уваги, що він має на утриманні неповнолітніх дітей і дружину, що підтверджує наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків та той факт, що до затримання ОСОБА_7 мав постійне місце роботи.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000707 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи роз`яснення Верховного Суду від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», з огляду на об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Оскільки, обвинувачений ОСОБА_7 , на час розгляду справи місцевим судом, знаходився в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», етапувати обвинуваченого не було можливості. Крім того, в зазначеній державній установі був відсутній доступ до мережі інтернет, внаслідок чого проведення засідання в режимі відеоконференції також було неможливим, тому, місцевий суд обгрунтовано вирішив здійснити розгляд клопотання прокурора без участі обвинуваченого.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, його суспільну небезпечність, обставини вчинення праопорушення, взяв до уваги дані про особу обвинуваченого: не має постійного місця проживання, законних джерел отримання прибутку, сталих соціальних зв`язків.

Твердження обвинуваченого, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час відсутній, оскільки всі свідки допитані, є непереконливими, оскільки судовий розгляд не завершений та суд вправі допитувати учасників провадження повторно або додатково, досліджувати докази для об`єктивного встановлення фактичних обставин справи.
Наведені обвинуваченим доводи про наявність у нього дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, та той факт, що до затримання ОСОБА_7 мав постійне місце роботи, не свідчать про зменшення ризиків, на які посилається суд першої інстанції.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Твердження ОСОБА_7 про неправильну кваліфікацію інкримінованого йому злочину підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду справи по суті.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені обвинуваченим доводи не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4