ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1072/22 Справа № 214/2264/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та захисника ОСОБА_8 на вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002014 09 листопада 2019 року, щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2022 року ОСОБА_7 засуджено до покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.
Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту; а також у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, за наступних обставин.
ОСОБА_7 08 листопада 2019 року у вечірній час доби, точний час судом не встановлений, знаходячись біля буд.40 по вул. Е.Фукса м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, на землі біля лавки знайшов сліп-пакет, в якому знаходилось не менше 72 фрагментів пластикових трубочок з речовинами кристалічного походження, які містять у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 1,8518 г.
Так, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи при цьому злочинний характер своїх дій з незаконного обігу психотропних речовин, привласнив знайдену ним психотропну речовину - метамфетамін, тим самим придбав її, та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою особистого вживання, без мети збуту, поклав вищевказані фрагменти пластикових трубочок з психотропною речовиною - метамфетамін, обіг якої обмежено у свою сумочку, та зберігав її при собі, з метою її особистого вживання без мети збуту.

08 листопада 2019 року приблизно о 16.56 год. біля буд.8 по вул. Покровській в м.Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_7 був зупинений працівниками полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП та в ході поверхневої перевірки в сумочці, одягнутій на ОСОБА_7 , працівниками поліції було виявлено сліп-пакет, в якому знаходились фрагменти пластикових трубочок з речовиною кристалічного походження за своїми ознаками схожу на психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту, що стало підставою виклику на місце пригоди СОГ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

08 листопада 2019 року в період часу з 17.06 години до 17.20 години слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 в ході огляду місця події в присутності двох понятих у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено вищевказані 72 фрагмента пластикових трубочок з кристалічними речовинами, які останній на вимогу слідчого самостійно дістав зі своєї сумочки, одягнутої на ньому, та надав для огляду слідчому.

Речовини, які містилися в 72 фрагментах пластикових трубочок, вилучених у ОСОБА_7 , містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого становить, відповідно, 0,0228 г, 0,0275 г, 0,0255 г, 0,0285 г, 0,0250 г, 0,0320 г, 0,0264 г, 0,0218 г, 0,0253 г, 0,0243 г, 0,0297 г, 0,0246 г, 0,0264 г, 0,0267 г, 0,0224 г, 0,0274 г, 0,0267 г, 0,0253 г, 0,0232 г, 0,0266 г, 0,0220 г, 0,0252 г, 0,0273 г, 0,0274 г, 0,0258 г, 0,0245 г, 0,0266 г, 0,0251 г, 0,0247 г, 0,0285 г, 0,0275 г, 0,0263 г, 0,0277 г, 0,0283 г, 0,0290 г, 0,0264 г, 0,0251 г, 0,0222 г, 0,0298 г, 0,0234 г, 0,0271 г, 0,0219 г, 0,0231 г, 0,0278 АДРЕСА_2 г, 0,0249 г, 0,0256 г, 0,0321 г, 0,0301 г, 0,0274 г, 0,0253 г, 0,0009 г, загальна маса вилученої у ОСОБА_7 психотропної речовини складає 1,8518 г, що є великим розміром (відповідно до Таблиці №2 невеликих, великих й особливо великих розмірів психотропних речовин, що перебувають у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 року, зі змінами від 29.07.2010 року), яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою особистого вживання без мети збуту.

Окрім того, ОСОБА_7 15 листопада 2019 року у вечірній час доби, точний час судом не встановлений, знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , на землі, біля лавки знайшов пачку з-під цигарок зі сліп-пакетом, в якому знаходилось не менше 49 фрагментів пластикових трубочок з речовинами кристалічного походження, які містять у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 1,3097 г.

Так, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи при цьому злочинний характер своїх дій з незаконного обігу психотропних речовин, привласнив знайдену ним психотропну речовину - метамфетамін, тим самим придбавши її та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою особистого вживання, без мети збуту, поклав вищевказані фрагменти пластикових трубочок з психотропною речовиною - метамфетамін, обіг якої обмежено, у свою сумочку та зберігав її при собі з метою її особистого вживання без мети збуту.

15 листопада 2019 року приблизно о 17.22 год. біля буд.11 по вул. Покровській м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_7 був зупинений працівниками полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП та в ході бесіди було встановлено, що ОСОБА_7 зберігає при собі пластикові трубочки з психотропною речовиною - метамфетамін для власного вживання без мети збуту, що стало підставою виклику на місце пригоди СОГ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

15 листопада 2019 року в період часу з 17.50 год. до 18.35 год. слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 в ході огляду місця події в присутності двох понятих у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено вищевказані 49 фрагмента пластикових трубочок з кристалічними речовинами, які останній на вимогу слідчого самостійно дістав зі своєї сумочки, одягнутої на ньому, та надав для огляду слідчому.

Речовини, які містилися у 49 фрагментах пластикових трубочок, вилучених у ОСОБА_7 , містять метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено, маса якого становить відповідно: 0,0266 г, 0,0316 г, 0,0358 г, 0,0346 г, 0,0359 г, 0,0386 г, 0,0281 г, 0,0309 г, 0,0343 г, 0,0174 г, 0,0152 г, 0,0162 г, 0,0172 г, 0,0165 г, АДРЕСА_4 0,0316 г, 0,0368 г, 0,0368 г, 0,0340 г, 0,0414 г, 0,0337 г, 0,0332 г, 0,0379 г, 0,0345 г, 0,0271 г, 0,0386 г, 0,0327 г, 0,0406 г, 0,0443 г, а загальна маса вилученої у ОСОБА_7 психотропної речовини складає: 1,3097 г.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та винести новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці. В іншій частині просить вирок суду залишити без зміни.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що обвинуваченого засуджено за незаконне придбання та зберігання метамфетаміну у кількості 49 та 72 трубочок, за що останнього було засуджено вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці, який було скасовано ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року, при цьому у вказаній ухвалі суду вказано, що призначене обвинуваченому покарання не слід вважати суворим. Вказує, що суд не врахував суспільну небезпечність кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, який не є інвалідом, має професійно-технічну освіту, що дає можливості для працевлаштування, однак останній не працевлаштований, громадською корисною працею не займається. Вважає, що судом необгрунтовано проігноровано факт наявності судимості у ОСОБА_7 за незаконне придбання та зберігання метамфетаміну у великих розмірах. Зазначає, що у обвинуваченого відсутні стримуючі фактори повторного вчинення правопорушень, має низькі соціальні зв`язки. Вважає, що відсутня обставина, що пом`якшує покарання, щире каяття.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 1 місяць з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В іншій частині просить вирок суду залишити без зміни.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що наявні обставини, що пом`якшують покарання, а саме активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та щире каяття. Звертає увагу, що наразі обвинувачений не вживає наркотичні засоби та з 28 квітня 2020 року не вчиняв нових кримінальних правопорушень. Вважає, що відсутність дружини, дітей та роботи не є підставою для висновку, що у зв`язку з цим обвинувачений не має соціальних зв`язків та може вчинити нові правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити, а вирок суду скасувати, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.
Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Тобто, питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.
Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п.1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Перевіряючи провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному порядку суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України. Зокрема, у вироку судом першої інстанції не зазначено, які обставини ним враховані, що впливають на можливість призначення обвинуваченому у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України.
Як слідує з фактичних обставин скоєних кримінальних правопорушень ОСОБА_7 обвинувачувався за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України за незаконне придбання та зберігання психотропної речовини «метамфетамін» у кількості 49 та 72 трубочок, та за скоєння вказаних дій ОСОБА_7 раніше вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року було засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.

Вказаний вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року було скасовано ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з підстав порушення судом умов розгляду провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому в ухвалі зазначено, що у разі підтвердження обсягу пред`явленого обвинувачення належними та допустимими доказами, з урахуванням даних про особу винного, обставин, що пом якшують та обтяжують покарання, покарання призначене ОСОБА_7 не слід вважати суворим.

Згідно ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Однак, суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону при призначенні ОСОБА_7 покарання не врахував думку апеляційного суду щодо розміру покарання та призначив ОСОБА_11 занадто м`яке покарання, чим допустився порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Крім того, суд першої інстанції, вирішуючи питання про покарання ОСОБА_7 , врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується з нейтральної сторони, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та висновок органу з питань пробації.
Суд також визнав обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, та зазначив про відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та конкретних обставин їх вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України.
Разом з тим суд фактично не навів у вироку переконливих доказів про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, а посилання у вироку на те, що суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, є формальним і фактично не враховує характер вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, способу та характеру їх вчинення, їх суспільної небезпеки.
Судом не надано належної правової оцінки неодноразово вчиненим ОСОБА_7 суспільно-небезпечним та кримінально-караним діянням і їхнім наслідкам та залишено поза увагою відомості, що характеризують його у плані потенційної суспільної небезпеки, зокрема, те, що кількість вперше придбаної та збереженої обвинуваченим, який не перебував на обліку у лікаря нарколога, психотропної речовини, а саме 72 трубочки метамфетаміну, що є великим розміром, не стримало обвинуваченого від повторного незаконного придбання та зберігання психотропної речовини у подальшому, а саме 49 фрагментів пластикових трубочок з метамфетаміном.
Судом першої інстанції також не враховано те, що протиправна поведінка з боку обвинуваченого ОСОБА_7 становить ризик небезпеки як для суспільства в цілому, так і окремих осіб, а також несе загрозу знищення загальнолюдських моральних цінностей і масового порушення правопорядку, оскільки забезпечення державою кримінально-правового захисту здоров`я людей здійснюється в межах, передбачених у ст.ст. 305-327 розділу XIII «Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, іх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення» Особливої частини КК України, у тому числі шляхом застосування справедливого покарання за такі правопорушення.
Також суд не надав належної оцінки даним про особу обвинуваченого, який не є інвалідом, має професійно-технічну освіту, що надає можливості для реального працевлаштування і отримання засобів для існування, однак з моменту вчинення ним першого кримінального правопорушення до моменту винесення оскаржуваного вироку не вважав за потрібне працевлаштуватися, тривалий час ніде не працює, громадською корисною працею не займається, що в подальшому може призвести до вчинення ним інших аналогічних правопорушень.
Поза увагою суду першої інстанції залишився факт наявної у ОСОБА_7 судимості за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2021 року за незаконне придбання, зберігання метамфетаміну у великих розмірах масою 1,8714 г (50 трубочок), вчинений ним 28 квітня 2020 року за схожих у даному провадженні обставин, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень.
Крім цього, судом не враховано, що у обвинуваченого відсутні стримуючі фактори повторного вчинення правопорушень, він має низькі соціальні зв`язки: неодружений, дітей не має, на його утриманні непрацездатні особи не перебувають, що свідчить про те, що обвинувачений є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, соціально неадаптований, не може знайти спосіб існувати в суспільстві не порушуючи закон.

Суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття обвинуваченого.
Так, щире каяття це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин, і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагнення усунути нанесену шкоду та рішенні більше не вчиняти злочинів. Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження вчинення ОСОБА_7 зазначених дій.

Крім того, факт активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення та той факт, що обвинувачений на даний час не вживає наркотичні засоби, самі по собі не можуть бути визнані тим фактором, який би знижував суспільну небезпеку особи обвинуваченого, чи вказували на можливість його виправлення без відбування покарання, з огляду на проаналізовані в своїй сукупності матеріали кримінального провадження, що в цілому характеризують особу ОСОБА_7 .
Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У зв`язку із зазначеним апеляційний суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 у межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, що буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.
Відповідно до положень ст.ст. 409, 414 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, вказаний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення ОСОБА_7 покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок відповідно до ст. 420 КПК України скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням судом апеляційної інстанції в цій частині свого вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити частково.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4