ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1266/22 Справа № 208/2664/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0000049, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого в ТОВ БМУ Спецбудмонтаж, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 20 квітня 2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,
- 29 травня 2017 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
За вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 лютого 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 6 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна; за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі.
Відповідно до ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково, у вигляді 2 місяців позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 травня 2017 року, остаточно призначивши ОСОБА_6 до відбуття 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Судом вирішено питання щодо долі речових доказів та судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він, повторно, будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 309. 317 КК України, з метою незаконного збагачення шляхом вчинення незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін» на території м. Кам`янське, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, в порушення Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 р. № 60/95-ВР, на початку лютого 2018 року (більш точний час під час слідства не встановлено), перебуваючи за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , при невстановлених слідством обставинах та невстановлених інгредієнтів, незаконно виготовив невстановлену кількість психотропної речовини «мегамфетаміи», з метою її подальшого збуту, яку почав незаконно зберігати за вказаною адресою з метою збуту.
14 лютого 2018 року о 17 год. 20 хв. працівники поліції, відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропне речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою документування злочинної діяльності ОСОБА_6 , пов`язаної з незаконним збутом психотропних речовин, передали громадянці під вигаданими даними ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала оперативну закупку на підставі постанови прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури № 228т від 08.02.2018, грошові кошти на загальну суму 100 (сто) гривень купюрами: одна купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень серія та номер ТГ 4898426, одна купюра номіналом 20 (двадцять) рішень серія та номер ТА 4670689, одна купюра номіналом 10 (десять) гривень серія та номер XА 8948632, чотири купюри номіналом по 5 (п`ять) і рішень серії та номери СА 8505957, ПЕ 8298820, ПЄ 5225371, УЛ 1260835.
14 лютого 2018 року, приблизно о 18.04 годині, закупник Петрова зайшла до будинку АДРЕСА_2 які відчинив ОСОБА_6 іа впустив ОСОБА_9 у вказану квартиру.
Перебуваючи на кухні зазначеної квартири, приблизно о 18.06 год., Петрова передала Сідрагунському грошові кошти 100 грн., однак останній повідомив, що здійснить продаж психотропної речовини за 85 грн., у зв`язку із чим ОСОБА_9 передала ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 85 гривень чотирма купюрами: одна купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень серія та номер ТГ 4898426, одна купюра номіналом 20 (двадцять) гривень серія та номер ТА 4670689, одна купюра номіналом 10 (десять) гривень серія та номер XА 8948632, одна купюра номіналом по (п`ять) гривень серії та номери ПЕ 8298820.
Отримавши вказані грошові кошти, Сідрагунський діючи повторно, буду особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 309, 317 КК України, перебуваючи в приміщенні кухні зазначеної вище квартири, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовин і «метамфетамін», з метою збагачення, передав ОСОБА_10 медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений рідиною прозорого кольору масою 1,0077 г., що містила психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. масою 0.0205 г.
Цього ж дня, о 18 год. 14 хв., Петрова повернувшись до автомобіля співробітників поліції, в присутності двох понятих, добровільно видала працівникам поліції медичний шприц об`ємом 2 мл., що містив рідину прозорого кольору масою 1,0077, яку їй незаконно збув ОСОБА_11 .
Крім того, ОСОБА_11 при невстановлених слідством обставинах, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання без мети збуту психотропної речовини «метамфетамін», розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 р. № 60/95 ВР, незаконно придбав у невстановлений спосіб невстановлену кількість психотропної речовини «метамфетамін».
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_11 при невстановлених слідством обставинах, переніс придбану психотропну речовину «метамфетамін» до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , де почав незаконно її зберігати без мети збуту.
14 березня 2018 року, в період часу з 15.05 год. до 16.12 год., співробітниками поліції за місцем проживання ОСОБА_11 , проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено скляний флакон з рідиною масою 15,0077 г., яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін масою 0,3917 г.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту та за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання психотропної речовини з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинене повторно та особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 309, 317 КК України.

В апеляції:
- захисник просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження у зв`язку з недостатністю доказів для доведення винуватості обвинуваченого.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що не зрозуміло, що було підставою для початку досудового розслідування, заява благодійної організації Новий час, чи рапорт оперуповноваженого ОСОБА_12 . Вказує, що у витягу з ЄРДР міститься лише посилання на громадянина ОСОБА_13 , без зазначення конкретних анкетних даних.

Вказує, що рапорт оперуповноваженого ОСОБА_12 не містить жодних відомостей про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, як і не містить джерела отримання інформації, а заява благодійної організації ні містить відомостей про її реєстрацію та інші реквізити, що в свою чергу вказує на те, що жоден з цих документів не може бути підставою для відкриття кримінального провадження.
Захисник зазначає, що в матеріалах кримінального провадження міститься протокол допиту свідка ОСОБА_14 , але даний свідок судом не допитувався та не заявлявся стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, не можна вважати цей протокол та викладені в ньому відомості належними та допустимими доказами причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.
Окрім цього вказує, що слідчі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які здійснювали досудове розслідування за ч. 2 ст. 307 КК України, не мають достатніх повноважень на проведення досудового розслідування, оскільки в матеріалах справи відсутня відповідна постанова.
Зазначає, що відсутність процесуальних рішень застосування до свідка ОСОБА_9 заходів безпеки, за наявності їх фактичного застосування, призвело до безпідставного нерозголошення відомостей про цього свідка, що призвело до порушення права ОСОБА_6 на захист, яке полягло в неможливості з`ясування достовірності показів цього свідка. Більш того, вказує, що в той день, коли ОСОБА_11 , за версією слідства здійснив збут забороненої речовини, до нього заходила ОСОБА_17 , яка попрохала надати їй води у шприці, що він і зробив, а будь-яких інших осіб в той день до нього не заходило. У зв`язку з цим, було заявлено клопотання про її допит, проте судом було відмовлено, в черговий раз порушивши право ОСОБА_6 на захист.
Також захисник посилається на підстави вважати, що в даному випадку була провокація злочину.

Зазначає, що в протоколі добровільно виданих предметів від 14 лютого 2018 року, шприц та три купюри поміщені в спецпакет, які були опечатані та на які Петрова та двоє понятих поставили підписи, але номер спецпакету не вказується, а експерту надається спецпакет № 033314, на якому відсутній підпис ОСОБА_10 .

Окрім цього захисник звертає увагу на тому, що негласна слідча дія аудіо-відеоконтроль особи не містить звуку, та не фіксує розмову, яка відбулась між ОСОБА_11 та особою, яка виконувала роль закупниці, а зафіксовані тільки рухи ОСОБА_6 , що підтверджує те, що він взяв шприц та зі склянки з водою набрав в цей шприц води.
Зазначає, що флакон з метамфетаміном могла навмисно покласти ОСОБА_17 , а також цей флакон міг належати ОСОБА_18 , яка в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 раніше зберігала психотропні речовини.
Також вказує, що під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , одна з запрошених понятих не мала можливості належним чином контролювати процес проведення обшуку за своїм станом здоров`я. При цьому допитати цю особу в судовому засіданні не було можливості, оскільки вона померла.
Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи і вимоги своїх апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції, дослідивши надані прокурором постанови в заперечення доводів апеляції сторони захисту, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення відповідно до ст. 370 КПК повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є ріше
За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Зазначені у ст. 91 КПК обставини повинні бути підтвердженні показаннями, речовими доказами, документами, висновками експертів.
Відповідно до ст. 84-86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Допустимими визнається доказ, отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції захисту прав людини).
Чинне законодавство визначено говорить про сукупність доказів як про найбільш важливу умову ухвалення обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. При цьому, досить важливе значення мають виклад і мотивування оцінки кожного доказу у поєднанні з іншими доказами.
Наведені вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку були дотримані.
Доводи захисника в апеляції на необґрунтованість і незаконність оскаржуваного вироку та недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого останньому злочину з посиланням на не визначення підстави для початку досудового розслідування, недоліки під час проведення НСРД, є безпідставними та такими, що позбавлені правових та фактичних підстав.
Так, висновки у вироку щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованих йому злочинів, прямо випливають з його аргументації, а також є чіткими, обґрунтованими з наведенням відповідних мотивів і не допускають неоднозначного трактування.
З дотриманням вимог ст. 23 КПК України, яка передбачає, що суд досліджує докази безпосередньо та показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, суд першої інстанції в якості доказів вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, привів покази допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , надавши їм відповідну та об`єктивну оцінку і з яких слідує, що саме ОСОБА_9 придбала у ОСОБА_6 за 85 гривень психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін.

Так, за показами свідка ОСОБА_9 , саме вона 14 лютого 2018 року, у супроводі понятих, за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , придбала у останнього за 85 гривень шприць із метамфетаміном, після чого, вийшовши з будинку, прийшла до автомобіля, та в присутності понятих передала співробітникам поліції отриманий від ОСОБА_6 шприц об`ємом 2 мл., в якому був первитин. Свідок також повідомила, що вона звернулась до працівників поліції з клопотанням про застосування відносно неї мір безпеки.

Допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які були понятим при проведенні вказаної вище закупівлі психотропної речовини, підтвердили обставини події, висловленої в своїх показах свідком ОСОБА_23 .

За показами свідка ОСОБА_21 , в березні 2018 року, він разом з іншою жінкою, був понятим під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході якого, в коробці було виявлено 15 гривень, на кухні шприц, пусту пляшку та флакон зі спиртом. Під час обшуку, всі працівники поліції були в його полі зору.

Свідок ОСОБА_22 , яка є матір`ю обвинуваченого, і яка була присутньою під час обшуку та фактично підтвердила покази свідка ОСОБА_21 , при цьому зазначила, що обшук проводили одночасно в усій квартирі, а тому, на її думку, було важко прослідкувати, хто, де і що саме находив, тоа зауважила, що понятою була хвора сусідка.

Свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 пояснили, що вони є співробітниками поліції та в березні 2018 року проводили обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено пристрій для вживання маріхуани, скляна пляшка з речовиною, медичний шприц в кімнаті та гроші біля дивану.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_26 повідомив, що він раніше працював оперуповноваженим Камянського ВП в напрямку боротьби з незаконним обігом наркотиків та на початку 2018 року від реабілітаційного центру Новое Время надійшла заява, що ОСОБА_11 збуває наркотики. Після підтвердження інформації було підібрано людину, які погодилась на проведення оперативної закупки. В подальшому він не приймав участі у заходах щодо ОСОБА_6 .

Також, судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_27 , яка повідомила, що ОСОБА_11 її колишній співмешканець, однак наркотичні засоби вона не вживала та не знає звідки вони взялися.

Даних, які б свідчили про необ`єктивність, неправдивість показів вказаних свідків, апеляційним судом не виявлено.
Пояснення свідків у суді першої інстанції є логічними та послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з фактичними даними, що були дослідженні судом першої інстанції, доказами в їх сукупності, і взаємозв`язку, які покладені в основу вироку, зокрема: протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 січня 2018 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 , як чоловіка, який займається збутом психотропних речовин.
Покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підтверджуються протоколом огляду речей та документів від 14 лютого 2018 року, згідно якого було оглянуто грошові кошти загальною сумою 100 гривень, номіналом 50 гривень, серії та номеру ТГ 4898426, номіналом 20 гривень, серії та номеру ТА 4670689, номіналом 10 гривень, серії та номеру ХА 8948632 та чотири купюри номіналом по 5 гривень, серій та номерів СА 8505957, ПЕ 8298820, ПЄ 5225371, УЛ 1260835, призначені для проведення оперативної закупки психотропної речовини перветин у ОСОБА_6 .
Відповідно до протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів від 14 лютого 2018 року, свідок ОСОБА_9 надала для огляду свої речі та одяг, будь-яких заборонених речей виявлено не було, після чого останній було видано вказані вище грошові кошти в сумі 100 гривень.
Відповідно до протоколу огляду добровільно виданих предметів від 14 лютого 2018 року, згідно якого ОСОБА_9 видала медичний шприц об`ємом 2 мл., з вмістом рідини коричневого кольору первитин, який вона придбала у ОСОБА_6 за 85 гривень, а також видала три купюри по 5 гривень, серії та номерів: СА 8505957, УЛ 1260835 та ПЄ 5225371.
Згідно протоколу про результати проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину від 15 лютого 2018 року, викладено документування оперативної закупки свідком ОСОБА_9 у ОСОБА_6 психотропної речовини метамфетаміну.
Відповідно до протоколу про результати проведення НСРД - аудіо-відео контролю особи від 07 березня 2018 року, здійснювалась фіксація оперативної закупки у ОСОБА_6 психотропної речовини метамфетаміну.
Зауваження захисника на те, що слідча дія аудіо-відео контроль особи не містить звуку та не фіксує розмови, яка відбулась між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не є досить переконливими, для визнання цієї слідчої дії недопустимою, оскільки, враховуючи наведені вище дослідженні судом першої інстанції докази свідчать про те, що сама слідча дія оперативної закупки зафіксована з самого початку, починаючи з огляду речей та документів та закінчуючи протоколом добровільно виданих предметів. До того ж, в усіх цих слідчих діях приймали участь двоє понятих, які були безпосередньо допитані судом першої інстанції, та які в повному обсязі підтвердили обставини, викладені у протоколах перелічених слідчих дій.
Колегія суддів також зважає на те, що поняті були постійно присутні під час оперативної закупки, а свідок ОСОБА_9 увесь час перебувала в полі зору понятих та супроводжувався останніми.
Послідовність слідчих дій і їх відображення підтверджується дослідженими у суді першої інстанції відповідними протоколами, де зокрема зафіксований контакт свідка ОСОБА_9 з ОСОБА_11 при продажу останнім психотропної речовини.
Таким чином, за наведеного, відсутні підстави для визнання недопустимими доказами результатів негласної слідчої дії з мотивів наведених в апеляції захисника.
Не знайшла свого підтвердження і версія сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_11 передав особі, яка виконувала роль закупниці, шприц заповнений водою, оскільки, окрім наведених вище обставин, факт збуту ОСОБА_11 саме психотропної речовини підтверджується висновком експертизи психотропних речовин № 1/8.6/831 від 21 лютого 2018 року, відповідно до якого, надана на дослідження рідина, масою 1,0077 г., добровільно видана ОСОБА_9 , містить психотропну речовину метаметамін, маса якого в перерахунку на суху речовину, складає 0,0205 г.
Що стосується зауважень захисника в тій частині, що в протоколі добровільно виданих предметів не вказується номер спецпакету, куди були поміщені шприц та три купюри, а в наданому на дослідження експерту спецпакеті є номер, то ця обставина не є суттєвою, та не могла вплинути на достовірність експертного дослідження або для визнання цього доказу недопустимим.
Більш того, згідно досмлідженої у судфі першої інстанції ілюстрованої таблиці до висновку експертизи психотропних речовин № 1/8.6/831 від 21 лютого 2018 року, на ній відображені фотознімки спецпакету, наданого на дослідження, на якому видні підписи понятих, упаковка не порушена та забезпечує зберігання об`єктів дослідження й запобігання несанкціонованого доступу до них.
Колегія суддів також звертає увагу, що зауважень до процедури пакування спепакету стороною захисту не заявлялося а ні на стадії досудового розслідування, а ні під час судового розгляду кримінального провадження, а отже, підстав ставити під сумнів результати слідчої дії та висновки експертизи колегія суддів не вбачає, так само і стороною захисту не надано об`єктивних причин для визнання цих доказів недопустимими.
Посилання захисника на те, що не було встановлено, що саме було підставою для початку досудового розслідування, заява благодійної організації Новий час, чи рапорт оперуповноваженого ОСОБА_12 , не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Дані доводи також були належним чином перевірені судом першої інстанції.
Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 глави 1 розділу ІІ Порядку формування та ведення Реєстру Генеральної прокуратури України № 139 від 06 квітня 2019 року Про затвердження Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, чи виявлених з іншого джерела.
Як слідує з дослідженого судом першої інстанції витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000049 від 05 січня 2018 року, в графі заявник або потерпілий вказано: матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки кримінальних правопорушень.
За рапортом старшого оперуповноваженого ОСОБА_26 слідує, що була отримана інформація про те, що громадянин ОСОБА_13 займається збутом психотропної речовини первитин, при перевірці цієї інформації, вона отримала підтвердження.
Відповідно до дорслідженного також судом першої інстанції листа заступника директора БО Новое время ОСОБА_28 , на ім`я начальника Камянського ВП, останній повідомив, що ОСОБА_11 за місцем свого мешкання виготовляє, вживає та збуває психотропну речовину первитин.
Будучи допитаний у судфі першої інстанції свідок ОСОБА_26 повідомив, що він раніше працював оперуповноваженим Камянського ВП в напрямку боротьби з незаконним обігом наркотиків та на початку 2018 року від реабілітаційного центру Новое Время надійшла заява, що ОСОБА_11 збуває наркотики.
Таким чином, заява директора реабілітаційного центру Новое Время, в даному випадку, була джерелом інформації для складання вказаного вище рапорту старшого оперуповноваженого ОСОБА_26 та сама по собі не була єдиною та виключної підставою для внесення відомостей до ЄРДР.
Окрім цього, посилання захисника на те, що у витягу з ЄРДР міститься лише посилання на громадянина без зазначення конкретних анкетних даних, не є обґрунтованими, оскільки в рапорті вказано саме особу ОСОБА_13 , яка збуває психотропні речовини, а отже, реєстратор, який вносив відомості до ЄРДР згідно рапорту, не мав повноважень змінювати фабулу. В той же час, згідно цього ж витягу, ОСОБА_6 персоналізовано як особу, щодо якої розпочато кримінальне провадження.
Що стосується зауважень захисника, стосовно того, що в матеріалах кримінального провадження міститься протокол допиту свідка ОСОБА_14 , але даний свідок судом не допитувався та не заявлявся стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, не можна вважати цей протокол та викладені в ньому відомості належними та допустимими доказами причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, то ці зауваження є безпідставними, оскільки згідно мотивувальної частини оскаржуваного вироку, суд не посилався а ні на протокол допиту цього свідка, а ні на інші процесуальні дії за участі цього свідка, як на підтвердження винуватості ОСОБА_6 .
Що стосується посилання захисника на відсутність повноважень слідчих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049, то вони не є слушними, оскільки вказані слідчі були уповноваженими особами для здійснення досудового розслідування, що підтверджується наданими прокурором та оглянутими в апеляційному суді постановами про створення слідчої групи від 05 січня 2018 року, 28 березня 2018 року та від 04 травня 2018 року.
Посилання захисника на те, що дані постанови не були відкритті стороні захисту при їх ознайомленні, колегія суддів не сприймає, оскільки дані постанови прокурором надані в апеляційному суді, і оглянуті. Достовірність, належність і наявність цих постанов не викликають сумніву.
Крім того, колегія суддів, також зважає на протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 08 травня 2018 року, відповідно до якого, на той момент підозрюваний ОСОБА_11 та його захисник, - адвокат ОСОБА_29 , ознайомилися з матеріалами досудового розслідування, зауважень, доповнень та клопотань не мали, що свідчить про формальність зауваження про відсутність повноважень слідчих лише на етапі апеляційного оскарження судового рішення.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника стосовно безпідставного нерозголошення відомостей про цього свідка ОСОБА_9 , що призвело до порушення права ОСОБА_6 на захист, у зв`язку з неможливістю з`ясування достовірності показів цього свідка, то вони також є безпідставними з огляду на таке.
Так, відповідно до пункту а ст. 15 Закону України Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві нерозголошення відомостей про осіб, взятих під захист, може здійснюватися шляхом обмеження відомостей про особу в протоколах слідчих дій та інших матеріалах кримінального провадження, заміни прізвища, імені, по батькові в цих документах псевдонімами за постановою органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, дізнавача, прокурора або за ухвалою слідчого судді, суду про зміну анкетних даних. Ці постанови (ухвали) до матеріалів справи не приєднуються, а зберігаються окремо в органі, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Таким чином, відсутність в матеріалах кримінального провадження постанови про зміну прізвища, імені, по батькові свідка, узгоджується з наведеною вище нормою закону та в даному випадку не свідчить про порушення права обвинуваченого ОСОБА_30 на захист.
Щодо стверджень сторони захисту в апеляції, що свідок ОСОБА_9 , допитана дистанційно, не є тією особою з якою ОСОБА_30 зустрічався у себе в квартирі, то вони є безпідставними і необґрунтованими з огляду на те, що такі ствердження спростовуються наведеними вище доказами дослідженими у суді першої інстанції.
Окрім того, колегія суддів, враховує, що свідок ОСОБА_9 , безпосередньо, дистанційно була допитаний у суді першої інстанції, давав повні покази і сторона захисту як обвинувачений так і його захисник не були обмеженні в свої правах також допиту цього свідка, проте сторона захисту у суді жодним чином не з`ясовувала у свідка питання з цих наведених вже нею доводів в апеляції, не висловлювали жодних зауважень щодо допустимості показів цього свідка, жодних клопотань з цього приводу суду не надавали, що свідчить про формальність і безпідставність сторони захисту таких доводів які не ґрунтується на жодних встановлених фактах.
Окрім цього, не знайшли свого підтвердження посилання сторони захисту про відмову в допиті ОСОБА_31 , оскільки матеріали справи не містять відповідних письмових клопотань, а згідно протоколів судового засідання, усних клопотань про допит цього свідка також не надходило.
Що стосується доводів захисника про те, що щодо ОСОБА_30 була провокація у вчинені злочину з боку працівників правоохоронних органів то дослідивши наявні в матеріалах провадження докази на предмет їх повноти, достовірності та відповідності інкримінованим подіям, апеляційний суд приходить до висновку, що дії правоохоронних органів під час підготовки та проведені заходів з контролю за вчиненням злочину не суперечили вимогам ст. 271 КПК України.
Так, для визначення наявності провокації злочину слід встановити, зокрема: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів.
Згідно ч. 3 ст. 271 КПК під час підготовки та проведення контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на його вчинення з метою подальшого викриття, тобто допомагати особі вчинити злочин, який вона б не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв.
Виходячи з наведених правових орієнтирів, не є провокацією пропозиція особи, котра співпрацює з правоохоронними органами, вчинити злочин, на яку винний погоджується. Адже за відсутності ознак послідовного цілеспрямованого схиляння до кримінального правопорушення та наявності інформації про самостійну попередню підготовку винного до його вчинення, сам по собі факт відповідної пропозиції не дає достатніх підстав, що звернення конкретної особи мало вирішальний вплив на формування злочинного наміру та що в іншому випадку злочин не було б вчинено.
Крім цього, при юридичній оцінці поведінки учасників оперативних закупівель слід брати до уваги, що будь-яка домовленість щодо протиправних дій має обопільний характер, а з урахуванням прийнятих у відповідному середовищі особливостей взаємовідносин між споживачами та реалізаторами наркотичних засобів і вироблених способів конспірації, малоймовірними є односторонні ініціативні дії реалізатора щодо збуту наркотиків.
Між тим у даній справі даних про неодноразове та наполегливе схиляння обвинуваченого ОСОБА_30 до продажу психотропних речовин з досліджених судом доказів не було встановлено.
Окрім того, при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_30 , за адресою: АДРЕСА_2 , згідно дослідженого у суді першої інстанції протоколу обшуку від 14 березня 2018 року, виявлено та вилучено медичний шприц обємом 5 мл., заповнений рідиною прозорого кольору приблизно на 5 мл., скляну ємність з прозорою рідиною, дві купюри номіналом 5 та 10 гривень, фрагмент пляшки з ковпачком.

Згідно висновку судової експертизи № 1/8.6/1327 від 20 березня 2018 року, надана на дослідження рідина масою 15,0077 г., яка була вилучена під час наведеного вище обшуку, мітить психотропну речовину метамфетамін, маса якого складає 0,3917 г., а на поверхні пластикової пляшки, в яку вставлений в горловину металевий виріб з отворами, виявлено особливо небезпечний засіб - екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 0,0017 г.
Доводи захисника стосовно того, що флакон з метамфетаміном, виявлений 14 березня 2018 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_30 , могла навмисно покласти ОСОБА_17 , а також цей флакон міг належати ОСОБА_18 , є лише припущеннями захисника, які не ґрунтуються на жодних доказах, та є такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_30 від кримінальної відповідальності.
Посилання захисника на те, що одна з понятих, яка була присутня під час проведення обшуку місця проживання ОСОБА_30 , за своїм станом здоров`я не мала можливості належним чином контролювати процес проведення обшуку, також не є достатньо обґрунтованими, оскільки відповідно до протоколу обшуку від 14 березня 2018 року, від учасників слідчої дії заява, доповнень або зауважень не надходило, а тому, підстав ставити під сумнів достовірність відомостей викладених в цьому протоколі, колегія суддів не вбачає.
Таким чином, судом першої інстанції в повній мірі об`єктивно встановлені характер та послідовність дій ОСОБА_30 , пов`язаних з незаконним придбанням та зберіганням психотропної речовини без мети збуту та незаконним виготовленням та зберіганням психотропної речовини з метою збуту, а також незаконним збутом психотропної речовини, вчиненим повторно та особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 309, 317 КК України.
Даних і обставин, які б давали підстави вважати, що у даному випадку мали місце провокація чи фальсифікація доказів, колегією суддів при перегляді вироку не встановлено і не виявлено.
Таким чином, при розгляді кримінального провадження в місцевому суді були встановлені та досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_30 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, у вироку належним чином мотивовані, ґрунтуються на сукупності зібраних та всебічно оцінених доказах, а тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника щодо невинуватості обвинуваченого є безпідставними та необґрунтованими. Рішення місцевим судом прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року).
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції за своїм змістом відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України.
Таким чином, доводи обвинуваченого щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням норм процесуального закону, під час апеляційного розгляду провадження свого підтвердження не знайшли, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0000049, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4