Справа № 276/1126/22
Провадження по справі 1-кс/276/201/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2022 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області
ОСОБА_1 , за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого зва адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянин України, не працюючого, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у кримінальному провадженні №0000111 від 23.07.2022,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий слідчого відділу відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором Коростишівської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.07.2022 близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_3 , став свідком вчинення хуліганських дій групою молодиків.
ОСОБА_8 , діючи на підставі Закону України «Про Національну поліцію» підійшов до вищевказаної групи молодиків та представився працівником поліції, пред`явив своє службове посвідчення та зробив усне зауваження з приводу порушення громадського порядку, яке виражалось у масовій бійці в громадському місці. На дане зауваження працівника поліції ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, відреагував зухвало, розпочав висловлюватися в його бік нецензурно, провокував виникнення конфліктної ситуації та наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_8 .
У подальшому, ОСОБА_5 , не зважаючи на зауваження вказаного працівника поліції щодо припинення протиправних дій, продовжував агресивно поводити себе стосовно ОСОБА_8 , не припиняючи свої протиправні дії, розуміючи, що ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс ще два удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_8 , в результаті чого останньому спричинено тілесні ушкодження у виді забійної поверхневої рани верхньої та нижньої губ, забій носу, неповний травматичний вивих 11, 21 зубів 1 ступеню.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в умисних діях, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

В клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Мотивуючи наявність ризику того, що ОСОБА_5 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду є те, що останній ніде офіційно не працює, веде аморальний спосіб життя, міцних соціальних зв`язків не має, за вчинення вказаного кримінального правопорушення йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі. Підозрюваний матиме реальну можливість впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки вони є жителями одного населеного пункту, шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом або підкупом, для зміни останніми показів, які є джерелом доказу в кримінальному провадженні.Крім того, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні цього злочину не визнає, що може свідчити про його намір впливати в подальшому незаконним способами на потерпілого та свідків для зміни їх показів. Доказом існування ризику того, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення є те, що відносно нього на даний час судом розглядається два кримінальні провадження, направлені до суду у 2019 та 2020 роках, рішення у яких не прийнято.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, з підстав зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_6 , якого підтримав підозрюваний ОСОБА_5 , заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник вказав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений та має малолітню дитину 2021 року народження, раніше не судимий, оскільки обвинувальні вироки відносно його підзахисного не виносились та він може бути виправданим за пред`явленим йому обвинуваченням. Також, вказав, що незважаючи на наявність на розгляді у суді інших кримінальних проваджень ОСОБА_5 від явки в судові засідання не ухилявся, про що прокурором не надано відповідних доказів, як не надано доказів і впливу його підзахисного на потерпілого чи свідків у будь-якому провадженні. При цьому захисник вказав, що невизнання вини не може бути доказом підтвердження будь-яких ризиків, у тому числі переховування підозрюваного від органу розслідування чи впливу на свідків.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000111 від 23.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
У ході розслідування 23.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування обґрунтована підозра не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України. Підозра підтверджується сукупністю наданих суду доказів: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22.07.2022, прийнятого від ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.07.2022; довідками, виданими 23.07.2022 КНП «Хорошівська лікарня» щодо отриманих ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та визначення стану сп`яніння ОСОБА_5 .
При вирішення питання про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
У рішенні Європейського суду з прав людини Бессієв проти Молдови вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду пов`язане, у першу чергу, із можливістю призначення підозрюваному за інкримінований йому злочин покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років та, незважаючи на наявність певних соціальних зв`язків у місці свого проживання, проте відсутності у підозрюваного постійного місця роботи і стабільного доходу. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. Зазначена обставина сама по собі, а також з урахуванням характеризуючих особу підозрюваного даних, може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
Також, суд відповідно до статті 178 КПК України, враховує ту обставину, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за ознаками складів злочинів, передбачених ч.2, 3 ст. 289, ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 146 КК України, рішення у яких судом не прийнято, проте вказане додатково свідчить про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, а також можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому слідчий суддя вважає, що ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні стороною обвинувачення належними та допустимими доказами не доведено, зокрема, саме по собі проживання підозрюваного з іншими учасниками провадження у одному населеному пункті, яке має статус селища міського типу, а також невизнання ним вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, про що зазначено слідчим у клопотанні, не свідчить про наявність такого ризику. У той же час, доказів, що підозрюваний є родичем, проживає в одному приміщенні з потерпілим або іншими учасниками кримінального провадження слідчому судді не надано, як і не надано доказів, що підозрюваний ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні або у інших кримінальних провадженнях, що перебувають на розгляді у суді, погрожував або вживав інших неправомірних дій щодо впливу на потерпілих чи свідків.
Щодо обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, слідчий обмежився лише констатуванням цієї обставини.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Разом з тим, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В той же час, у клопотанні про обрання запобіжного заходу не наведено, а прокурором у судовому засіданні не доведено з наданням належних доказів обґрунтованих доводів, що підозрюваний ОСОБА_5 , який є раніше не судимим, перебуваючи на волі, вже переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину після початку досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 345 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно наданих стороною обвинувачення матеріалів в судовому засіданні станом на день розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 докази про вчинення активних дій підозрюваним щодо впливу на свідків, виїзду за межі місця свого проживання або наявність фактів ухилення від явки до слідчого або суду відсутні.
Враховуючи, що прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують щонайменше два ризики, передбачені статтею 177 КПК України, разом з тим враховуючи вимоги п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, відсутність доказів того, що ОСОБА_5 вже переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а також відсутність високого рівня настання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_5 найтяжчого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено, у зв`язку з чим, є підстави для часткового задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений у клопотанні.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання та викладені вище обставини, слідчий суддя вважає за доцільне обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання якого підтверджено документально.

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;уникати спілкування зі свідками чи потерпілим у даному кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід та покладені на ОСОБА_5 обов`язки, з урахуванням здійснення відповідно до ч.5 ст.181 КПК Україниорганами Національної поліції контролю за виконанням запобіжного заходу, зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Керуючись ст.176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий судя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000111 від 23.07.2022 відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.09.2022 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 23.09.2022 року (включно), окрім як за викликом слідчого, прокурора або суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 та свідками у даному кримінальному провадженні;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
4) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Встановити строк дії ухвали та покладених обов`язків до 23 вересня 2022 року включно.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Зобов`язати уповноважених працівників органів Національної поліції доставити підозрюваного ОСОБА_5 до його місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено о 14 год. 30 хв. 28.07.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1