КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/7161/22 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3657/2022 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
29 вересня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
представника власника майна ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а саме слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та істотним порушенням вимог процесуального закону.
Апелянт вказує на те, що зазначені нежитлові будівлі, постановою прокурора визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт на відповідне майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин події вчиненого кримінального правопорушення та причетних осіб, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню особами, винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченої законом кримінальної відповідальності.
В даному випадку метою арешту вищевказаного нерухомого майна, для
запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є збереження нежитлових будівель, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Представником ТОВ «Укрмонтажгаз» - адвокатом ОСОБА_8 , подано заперечення на апеляційну скаргу прокурору, в яких останній просить оскаржувану ухвалу залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника ТОВ «Укрмонтажгаз» - адвоката ОСОБА_8 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Під час допиту в якості свідка, ОСОБА_9 , зазначив, що починаючи з 14.04.1995 року обіймає посаду директора ТОВ «Укрмонтажгаз». Крім цього свідок зазначив, що 10 травня 1998 року між ЗАТ «Укрмонтажгаз» та Радгоспом «Декоративні культури» укладено договір №10 відповідно до умов якого ЗАТ «Укрмонтажгаз» зобов`язується здійснити ремонт котла ДЕ-25-14ГМ. За домовленістю між сторонами, Радгосп «Декоративні культури» зобов`язувався в рахунок оплати за ремонт котла, передати в оренду ЗАТ «УКРМОНТАЖГАЗ» земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Білогородська, 61, в тому числі: звертатися із відповідним клопотанням до міської ради, сприяти оформленню тощо.
В подальшому, між Радгосп «Декоративні культури» та ЗАТ «Укрмонтажгаз» укладено договір оренди з наступним правом викупу від 04.01.2000 року, відповідно до умов якого Радгосп «Декоративні культури» надає ЗАТ «Укрмонтажгаз» в оренду земельну ділянку за адресою м. Київ, вул. Білогородська, 61 для організації виробництва блочно-модульної продукції.
Рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 27 червня 2002 року № 05/166 «Про погодження місця розташування ЗАТ «Укрмонтажгаз» в м. Боярка розглянувши клопотання про погодження місця розташування ЗАТ «Укрмонтажгаз» для виробництва контейнерних і збірно-розбірних будівель і приміщень на земельній ділянці площею 1,4 га. вирішено: погодити ЗАТ «Укрмонтажгаз» місце розташування в м. Боярка, на земельній ділянці площею 1,4 га, за рахунок земель запасу Боярської міської ради та ЗАТ «Укрмонтажгаз» заключити договір оренди земельної ділянки площею 1,4 га., з райдержадміністрацією Києво-Святошинського району.
23 вересня 2002 року складено Акт на зберігання межових знаків та установлення і погодження меж землекористування ЗАТ «Укрмонтажгаз», відповідно до якого було погоджено зовнішні межі земельної ділянки. Акт містить підписи сусідніх землекористувачів, представника ДП «К-Святошинське земельно-кадастрове бюро», міськвиконкому тощо.
Крім того, 29.01.2010 року між Боярською міською радою та ЗАТ «Укрмонтажгаз» було укладено черговий договір оренди землі №023/20 відповідно до якого, Боярська міська рада надала Товариству у строкове платне користування земельну ділянку під розташування виробничої бази, яка знаходиться у АДРЕСА_1 .
На даний час, свідок ОСОБА_9 повідомив, що за ним зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: Київська область м. Боярка, вул. Білогородська, 61 Б, Київська область м. Боярка, вул. Білогородська, 61В та Київська область м. Боярка, вул. Білогородська, 61Г, а за ТОВ «Укрмонтажгаз» зареєстрований об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Також свідок ОСОБА_9 повідомив, що для проведення реєстрації права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна він звернувся до юриста (прізвище якого пригадати не може), який займався цими питаннями. Вказаний юрист організував прибуття на місце знаходження вказаної нерухомості представника БТІ, прізвища якої свідок не пам`ятає, яка провела відповідні заміри всіх будівель. Після цього, на місце знаходження нерухомості прибув геодезист імені та прізвища якого ОСОБА_9 не пам`ятає (контакти останнього йому надав юрист), який провів топозйомку земельної ділянки. В подальшому, на підставі вказаної документації відбувалася реєстрація зазначеного нерухомого майна, яким займався юрист. Яким саме, та де саме проводилася державним реєстратором реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , Київська область м. Боярка, вул. Білогородська, 61В, АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 не відомо.
При цьому, ОСОБА_10 повідомив, що незнайомий з ОСОБА_11 , як і не відомі останньому директор юридичної особи Асоціація «Авістор-Буд» () ОСОБА_12 та інженер з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_13 , а також ПП «Старокостянтинівське БТІ» (), та його директор ОСОБА_14 .
Крім цього, ОСОБА_9 зазначив, що довідки про показники об`єкта нерухомого майна, видані Асоціація «Авістор-Буд» (), на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Київська область, м. Боярка вул. Білогородська, буд. 61 А, Київська область м. Боярка вул. Білогородська, буд. 61 Б, Київська область м. Боярка вул. Білогородська, буд. 61В та АДРЕСА_1 , де вказано, що дані об`єкти нерухомого майна були побудовані до 1991 року, не відповідають дійсності, оскільки вказані об`єкти були збудовані наприкінці 90х та початку 2000х років, але не раніше 1998 року.
Також свідок ОСОБА_9 повідомив, що підписи, які містяться у заявах про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за результатами опрацювання яких державним реєстратором виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_11 було зареєстровано право власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , в яких міститься підпис виконаний від імені ОСОБА_9 йому не належить.
Допитана в ході досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_11 повідомила, що починаючи з березня 2020 року обіймає посаду державного реєстратора виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, де серед іншого проводить державну реєстрацію нерухомого майна. Так, в ході допиту ОСОБА_11 зазначила, що здійснювала реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . Реєстрація вищевказаних об`єктів нерухомого майна здійснювалося на підставі звернення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім цього, свідок повідомила, що підписи в наказі №1 від 05.06.2014 про призначення директора ТОВ «Укрмонтажгаз» (), в якому міститься підпис ОСОБА_9 та заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за результатами опрацювання яких було зареєстровано право власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , в яких міститься підпис від імені ОСОБА_9 є різними. Водночас, ОСОБА_11 вказала, що ОСОБА_9 підписував вищевказані заяви в її присутності.
З вищевказаного вбачається, що реєстрація права власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 відбулося з грубим порушенням вимог законодавства та можливо на підставі підробки документів, які стали підставою для їх реєстрації.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №305721738 нежитлова будівля (майстерня) загальною площею 71,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_9 (ІНН НОМЕР_1 ). Реєстраційний номер об`єкта вказаного майна 224.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №305721491 нежитлові будівлі загальною площею 862 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_9 (ІНН НОМЕР_1 ). Реєстраційний номер об`єкта вказаного майна 224.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №305721197 нежитлові будівлі загальною площею 360,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_9 (ІНН НОМЕР_1 ). Реєстраційний номер об`єкта вказаного майна 224.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №302343631 нежитлові будівлі загальною площею 1141,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ТОВ «Укрмонтажгаз» Реєстраційний номер об`єкта вказаного майна 224.
Крім цього під час досудового розслідування на адресу органу місцевого самоврядування скеровано запит щодо отримання інформації про отримання дозвільної документації під час будівництва нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 та введення їх в експлуатацію.
Відповідно до отриманої з Боярської місцевої ради встановлено, що відповідна дозвільна документація для будівництва та введення в експлуатацію вищезазначених нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 не видавалася.
Під час досудового розслідування вказані нежитлові будівлі, постановою прокурора визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
25.08.2022 року прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на вище зазначене нерухоме майно, яке належить ОСОБА_9 та підприємству «Укрмонтажгаз», у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 19.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 110-2 КК України, з метою збереження речових доказів.
31.08.2022 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання прокурора про арешт майна.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що як вбачається з витягу від 03.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2022 внесено відомості за фактом здійснення розкрадання бюджетних коштів України службовими особами ТОВ «УКРРОСТЕХНО», ТОВ «КАМОЦЦІ», ТОВ «АГРОТЕХСОЮЗ», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЩОКІНОАЗОТ-УКРАЇНА», ТОВ «ІНКОМТЕХ-ПРОЕКТ», ТОВ «ОМНІФАРМА КИЇВ», ТОВ «МНС ІНВЕСТ МЕНТ», ТОВ «АЛЬТ-СТАР», ТОВ «МІЖНАРОДНИЙ АВТОМОБІЛЬНИЙ ХОЛДИНГ «АТЛАНТ-М», ТОВ «НВП «УКРПРОМПРОВАДЖЕННЯ» та ряду підконтрольних суб`єктів господарювання, за попередньою змовою з невстановленими службовими особами органів державної влади України; а також за фактом здійснення вищевказаними службовими особами фінансової діяльності на території України з метою подальшого фінансування дій по зміні меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Під час досудового розслідування, серед іншого, перевіряються обставини, за яких відбулася реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська область м. Боярка вул. Білогородська, буд. 61 А, Київська область м. Боярка вул. Білогородська, буд. 61 Б, Київська область м. Боярка вул. Білогородська, буд. 61В та Київська область м. Боярка вул. Білогородська, буд. 61Г.
При цьому, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконної реєстрації права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна, які належать ТОВ «Укрмонтажгаз» та ОСОБА_9 не вносились.
Слідчий суддя звернув увагу, що згідно з наданими матеріалами у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено, директор ТОВ «Укрмонтажгаз» ОСОБА_9 був допитаний в межах даного кримінального провадження як свідок.
Проаналізувавши статті Кримінального Кодексу України, за фактом яких на даний час проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000120 від 19.04.2022, слідчим суддею не вбачається відповідності та взаємозв`язку між розбіжностями у порядку затвердження технічної документації на показники об`єктів нерухомого майна, які належать ТОВ «Укрмонтажгаз» і ОСОБА_9 та фактом розкрадання бюджетних коштів і здійснення фінансової діяльності на території України з метою подальшого фінансування дій по зміні меж території та державного кордону України.
При цьому слідчий суддя врахував, що постановою прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва від 03.08.2022:
- нежитлова будівля (майстерня) загальною площею 71,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_9 (ІНН НОМЕР_1 );
- нежитлові будівлі, загальною площею 862 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належить ОСОБА_9 (ІНН НОМЕР_1 );
- нежитлові будівлі загальною площею 360,2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_9 (ІНН НОМЕР_1 );
- нежитлові будівлі загальною площею 1141,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ТОВ «Укрмонтажгаз». Реєстраційний номер об`єкта вказаного майна 224, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000120 від 19.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 110-2 КК України.
Разом із тим, за результатами розгляду клопотання та дослідження матеріалів, що до нього долучені стороною обвинувачення, слідчим суддею не встановлено достатньо відомостей на підтвердження того, що вказане нерухоме майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, а також даних, які б надали можливість беззаперечно стверджувати, що дане майно набуте кримінально протиправним шляхом, та відповідно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Також, слідчий суддя не взяв до уваги доводи прокурора щодо причетності ОСОБА_15 нібито до фінансування збройної агресії рф проти України у зв`язку із участю його у засновництві ТОВ «Укрмонтажгаз», оскільки сам факт наявності громадянства рф у ОСОБА_15 не дає можливості беззаперечно стверджувати щодо наявності або відсутності у останнього намірів на підтримку збройної агресії рф тощо. Крім того, ОСОБА_16 протягом тривалого часу проживає на території України, є резидентом, що підтверджується посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , строк дії якої встановлений по 21.09.2031. При цьому, як встановлено судом, частка останнього у статутному капіталі товариства складає 10% (100 грн) від вартості статутного капіталу, та така обставина унеможливлює самостійне прийняття ОСОБА_17 суттєвих управлінських рішень.
Таким чином, прокурором не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення його збереження.

За таких обставин, із долучених до клопотання матеріалів не встановлено для доказу якого факту чи обставин, пов`язаних з розслідуванням кримінального провадження №0000120 від 19.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 110-2 КК України, прокурор просив накласти арешт на майно, що належить ТОВ «Укрмонтажгаз» та ОСОБА_9 , натомість прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України .
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у розумінні вимог ст. 132 КПК України, прокурором не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які останній посилається у клопотанні про арешт майна щодо мети та підстав його накладення, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Колегія суддів погоджується із таким висновком слідчого судді і вважає його законним і обгрунтованним.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слід переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, які можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, - з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Однак, колегія суддів вважає, що в клопотанні та долучених до нього матеріалах, не надано достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які послався прокурор.
З наявної в матеріалах провадження постанови прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 03 серпня 2022 року, незрозуміло, яке доказове значення має вказане майно у кримінальному провадженні №0000120 від 19.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 110-2 КК Українита не містить конкретних обґрунтувань, щодо відповідності його ознакам речових доказів. У зв`язку з чим слідчий суддя дійшов правильного висновку, за результатом розгляду клопотання та дослідження матеріалів, та не встановив достатніх відомостей на підтвердження того, що вказане нерухоме майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, а також даних, які б надали можливість беззаперечно стверджувати, що дане майно набуте кримінально протиправним шляхом, та відповідно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Разом із цим, у своєму клопотанні прокурор хоча й зазначає, що майно, на яке планується накласти арешт, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, однак не конкретизує, яким саме критеріям, та не посилається на докази, здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження №0000120 від 19.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 110-2 КК України та долучені ним до матеріалів клопотання, якими це підтверджується.

Враховуючи зазначене, а також те, що в матеріалах, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що вказане майно набуто кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, то існування правової підстави для арешту вказаного майна з метою забезпечення збереження речових доказів спростовується та свідчить про формальність постанови слідчого про визнання зазначеного майна речовими доказами.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Відтак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання прокурора з підстав недоведеності та необґрунтованості необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в матеріалах судового провадження і зі змісту апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4