1Справа № 335/2885/22 1-кс/335/1342/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000020 від 14.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :03:004:2003, :03:004:2004, :03:004:2005, :03:004:2006, :03:004:2007, :03:004:2008, :03:004:2009, :03:004:2012, :03:004:2015, :03:004:2031, :03:004:2032, :03:004:2060, які розташовані на території Кушугумської селищної територіальної громади Запорізького району Запорізької області у формі заборони володільцям та користувачам зазначених земельних ділянок володіти, користуватися та розпоряджатися ними.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000020, відомості по якому внесені до ЄРДР 14.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що спеціалізованою екологічною прокуратурою Запорізької обласної прокуратури, для вжиття заходів представницького характеру здійснено моніторинг офіційних веб-ресурсів (реєстрів) щодо дотримання вимог земельного законодавства на території міста Запоріжжя.

Згідно зі ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі змістом ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного Кодексу України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до п. ґ ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісового фонду загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.

Згідно ч.1 ст. 57 Лісового Кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Крім того, відповідно ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення підлягають обов`язковій державній експертизі.

У ході розслідування встановлено, що протягом 2020 2021 років Головним управлінням ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області проведено закупівлю робіт (ДК 021:2015:71340000-3) «Комплексні інженерні послуги (Проведення державної інвентаризації земель у Запорізькій області)» та укладено відповідні угоди №143 від 19.05.2020, №264 від 27.11.2020 та №148 від 19.11.2021.

Моніторингом веб-ресурсу «Публічна кадастрова карта України» встановлено, що на території Кушугумської об`єднаної територіальної громади знаходяться земельні ділянки вкриті лісовою рослинністю із кадастровими номерами :03:004:2017 площею 70,2 га та :02:005:3699 площею 86,8 га, із цільовим призначенням 09.01 «для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг», які перебувають у державній власності, а право постійного користування земельними ділянками належить ДП «Пологівське лісомисливське господарство».

Крім того, до Запорізької обласної прокуратури надійшло звернення Кушугумського селищного голови Запорізького району Запорізької області про те, що на території Кушугумської селищної ради на земельних ділянках державної власності для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг з`явились нові ділянки, які передано у власність невідомим громадянам для ведення особистого селянського господарства.

В той же час, згідно із даними публічної кадастрової карти та Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у 2021 році державними реєстраторами Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради зареєстровано право власності на 4 земельні ділянки лісу за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на земельні ділянки із наступними кадастровими номерами: :03:004:2015, :03:004:2031, :03:004:2032, :03:004:2060.

Крім того, у 2020 році державним реєстратором виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області зареєстровано право власності на наступні земельні ділянки лісу за громадянами, ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) на ділянку :03:004:2003, ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 ) на ділянку :03:004:2004, ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_3 ) на ділянку :03:004:2005, ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_4 ) на ділянку :03:004:2006, ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_5 ) на ділянку :03:004:2007, ОСОБА_11 (ІПН НОМЕР_6 ) на ділянку :03:004:2008, ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_7 ) на ділянку :03:004:2009, ОСОБА_13 (ІПН НОМЕР_8 ) на ділянку :03:004:2012.

У подальшому, на підставі договорів від 02.07.2021 вказані ділянки були передані в оренду ТОВ «АГРОІНВЕСТ-2013» () строком на 7 років.

Аналіз наявних документів дає підстави вважати, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення стосовно незаконної передачі громадянам у власність земельних ділянок за кадастровими номерами :03:004:2015, :03:004:2031, :03:004:2032, :03:004:2060, :03:004:2003, :03:004:2004, :03:004:2005, :03:004:2006, :03:004:2007, :03:004:2008, :03:004:2009, :03:004:2012 причетні службові особи ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області та службові особи Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

Посилаючись на вищевикладене, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказані земельні ділянки, у зв`язку із чим він звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому. Зазначили, що у разі не накладення арешту на земельні ділянки, їх власники зможуть відчужити земельні ділянки, або використовувати їх у сільськогосподарських цілях, що призведе до знищення лісу та ускладення проведення досудового розслідування.

Розгляд клопотання слідчого про арешт майна здійснено за відсутності власників земельних ділянок, що відповідає положенням ч. 2 ст. 172 КПК України.

Заслухавши слідчого та прокурора, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані в його обґрунтування докази, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020, відомості по якому внесені до ЄРДР 14.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР за № кримінального провадження 0000020 відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України були внесені до ЄРДР 14.01.2022 за заявою ОСОБА_14 . У графі короткий виклад обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення зазначено: 26.10.2021 до ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло звернення Кушугумського селищного голови Запорізького району Запорізької області ОСОБА_14 з приводу того, що у порушення вимог земельного законодавства у приватну власність фізичним особам передані земельні ділянки.

З матеріалів з кримінального провадження, які долучені до клопотання слідчим суддею встановлено, що у в 2020 році державним реєстратором виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області зареєстровано право власності на наступні земельні ділянки лісу за громадянами: за ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) на ділянку :03:004:2003, ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 ) на ділянку :03:004:2004, ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_3 ) на ділянку :03:004:2005, ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_4 ) на ділянку :03:004:2006, ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_5 ) на ділянку :03:004:2007, ОСОБА_11 (ІПН НОМЕР_6 ) на ділянку :03:004:2008, ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_7 ) на ділянку :03:004:2009, ОСОБА_13 (ІПН НОМЕР_8 ) на ділянку :03:004:2012; у 2021 році державними реєстраторами Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради зареєстровано право власності на земельні ділянки лісу за кадастровими номерами :03:004:2015, :03:004:2031, :03:004:2032, :03:004:2060 за ОСОБА_5 .

У подальшому, на підставі договорів від 02.07.2021 вказані ділянки були передані в оренду ТОВ «АГРОІНВЕСТ-2013» () строком на 7 років.

Із пояснень слідчого та прокурора у судовому засіданні, а також зі змісту самого клопотання, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється з приводу дій службових осіб ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області та службових осіб Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», які перевіряються на причетність до незаконної передачі земельних ділянок державної власності для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства

Як вказує у своєму клопотанні слідчий, земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:004:2003, :03:004:2004, :03:004:2005, :03:004:2006, :03:004:2007, :03:004:2008, :03:004:2009, :03:004:2012, :03:004:2015, :03:004:2031, :03:004:2032, :03:004:2060, які розташовані на території Кушугумської селищної територіальної громади Запорізького району Запорізької області, є речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим і він просить накласти арешт на вказане нерухоме майно.

Також, у судовому засіданні, слідчий та прокурор зазначили, що не накладення арешту на земельні ділянки, може призвести до ускладнення проведення досудового розслідування, оскільки власники цих земельних ділянок матимуть можливість розпоряджатись ними на власний розсуд, використовувати їх для ведення сільського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У ст. 171 КПК України викладено вимоги, яким повинно відповідати клопотання слідчого про арешт майна.

Зокрема у п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України зазначено, у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України.

Частиною 1 ст. 364 КК України передбачена кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Частиною 2 вказаної статті передбачена кримінальна відповідальність за те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Тобто досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюються з приводу зловживання владою або службовим становищем службовими особами ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області та службовими особами Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», внаслідок чого було передано у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки державної власності для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг.

Разом з тим, слідчим не доведено, як земельні ділянки, на які він просить накласти арешт, орган досудового розслідування буде використовуватись в якості речового доказу у кримінальному провадженні, яке здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364 КК України, а саме зловживання владою або службовим становищем службовими особами.

На переконання суду, земельні ділянки, на які слідчий просить накласти арешт, не є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, в розумінні ст. 98 КК України.

Також, нормами КПК України не передбачено можливості накладення арешту на земельні ділянки з метою запобігти ускладненню досудового розслідування, як про це зазначали слідчий та прокурор у судовому засіданні.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Статтями 7, 16 КПК України установлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи вказане клопотання слідчий суддя вважає, що у разі накладення арешту на земельні ділянки, можуть бути порушені права їх власників, враховуючи, що наразі вони є добросовісними набувачами об`єктів нерухомого майна, що свідчить про те, що такий захід забезпечення кримінального провадження не відповідає принципам розумності та співмірності кримінального провадження.

Відомостей про оспорення законності виділення вказаних земельних ділянок особам, у порядку адміністративного та цивільного судочинства, слідчому судді не надано.

З врахуванням викладених обставин, а саме того, що слідчим не доведено, що земельні ділянки мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні за ст. 364 КК України, необхідність вжиття такого заходу кримінального провадження, як арешт у рамках кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000020 від 14.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02.06.2022.

Повний текст ухвали виготовлено 03.06.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1