справа № 462/3917/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт
№0000459 від 29.06.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, яка не працює, незаміжня, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима, востаннє 27.07.2021 р. Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимою, востаннє 27.07.2021 р. Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України на 80 годин громадських робіт, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила корисливий злочин. 27.06.2022 р. близько 17.54 год., перебуваючи у магазині "Є таке" на на АДРЕСА_2 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, у умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, повторно викрала з торгового стенду чотири упаковки скоб для степлера "Sultani", вартістю 5,01 грн. без ПДВ за упаковку, загальною вартістю 20,04 грн. без ПДВ, мобільну колонку "Borofone", вартістю 228,00 грн. без ПДВ та чорну сумочку з набором скетч-маркерів "BV", вартістю 344,99 грн. без ПДВ, після чого поклавши чотири упаковки скоб для степлера та мобільну колонку в свою наплічну сумку, а чорну сумочку з набром скетч-маркерів, тримаючи в руці, вийшла з магазину не оплативши товар на касі. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила ФОП ОСОБА_5 загальної матеріальної шкоди на суму 593,03 грн. без ПДВ.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05.30 24.02.2022 р. на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, зі змінами внесеними згідно з Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, у зв`язку із вторгненням Російської Федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4
ст. 185 КК України визнала повністю, не заперечила фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснила, що дійсно 27.06.2022 р. близько 17.54 год., перебуваючи у магазині "Є таке" на на АДРЕСА_2 таємно викрала з торгового стенду чотири упаковки скоб для степлера, мобільну колонку та чорну сумочку з набором скетч-маркерів "BV", вартість не оспорює. Щиро розкаюється у вчирненому. В подальшому відшкодувала шкоду шляхом оплати за товар. Просить суворо не карати.
Представник потерпілої ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, при цьому подав письмову заяву про розгляд даного кримінального провадження за його відсутності.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Таким чином, аналізуючи наведене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, доведена повністю і її дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до змісту ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Так, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, беручи до уваги положення ст. 65-67 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, згідно положення ст. 12 КК України, є тяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому кримінальним правопорушенням, а також враховує особу винного, яка раніше судима, покарання відбула (а.с. 29, 30, 37), не перебуває на обліку в КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції терапії узалежнень" та на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває (матеріали кримінального провадження арк. 32, 33), згідно наданої характеристики за місцем проживання заяв та скарг від мешканців мікрорайону в ЛКП "Львівський ліхтар" не надходило (матеріали кримінального провадження, арк. 35).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодуванн шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 в ході судового розгляду не встановлено.
Виходячи із наведеного та із врахуванням всіх встановлених обставин по справі, беручи до уваги також думку прокурора, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею у майбутньому нових кримінальних правопорушень, в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі,оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Поряд з цим, беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільного відшкодування шкоди та її ставлення до вчиненого, приходить до переконання за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, оскільки її виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення нею надалі інших кримінальних правопорушень, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Запобіжний захід до часу набрання вироком законної сили, слід залишити - особисте зобов`язання, застосований згідно ухвали слідчого судді від 07.07.2022 р.

Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального првопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, згідно постанови про визнання речових доказів: чотири упаковки скоб для степлера "Sultani", мобільну колонку "Borofone", чорну сумочку з набором скетч-маркерів "BV", які здані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області повернути потерпілій ОСОБА_5 (а.с.15).
Скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 04.07.2022 р.про накладення арешту на речові докази (а.с.18,19).
Речовий доказ - диск (а.с.27) із камер відеоспостереження залишити при справі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , застосований згідно ухвали слідчого судді від 07.07.2022 р. у вигляді особистого зобов`язання, до часу набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1