справа № 164/160/13-к
п/с 1-кп/164/48/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі кримінальне провадження № 0000089 (за внесеними відомостями в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26 травня 2014 року) про обвинувачення:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Годомичі Маневицького району, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 365 КК України,

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Цегів Горохівського району, мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України,

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України, -

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Дубно Рівненської області, мешканця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України,

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України,

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця та мешканця АДРЕСА_5 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України,

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_6 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України,

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця смт. Маневичі Волинської області, мешканця АДРЕСА_7 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України,

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.Городок Волинської області, мешканця АДРЕСА_8 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України,

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця с.Замостя Волинської області, мешканця АДРЕСА_9 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 відповідно до наказу голови Державної пенітенціарної служби України від 17 лютого 2011 року № 16о/с призначений на посаду начальника Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року №3781-ХІІ органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службова особа та працівник правоохоронного органу, повинен суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.

Так, начальник Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_6 , 20 квітня 2011 року у період часу з 20 години 15 хвилин до 21 годин 10 хвилин, в своєму службовому кабінеті, розташованому на другому поверсі адміністративного приміщення над черговою частиною, що знаходиться за адресою АДРЕСА_10 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально- виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в ДІЗО, ПКТ, ОК або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставления засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до ДІЗО, ПКТ, ОК або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, при відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, при з`ясуванні причин та обставин втечі ОСОБА_16 з місця відбування покарання, наніс останньому один удар рукою по голові.

В подальшому, ОСОБА_6 у вищевказаному кабінеті, з метою принизити особисту гідність засудженого ОСОБА_16 , примусив його стати на коліна та просити вибачення за вчинену ним 15 березня 2011 року втечу з установи по виконанню покарань. Окрім цього, ОСОБА_6 , діючи з вказаною вище метою, а також, щоб завдати фізичного болю ОСОБА_16 , примусив рухатися останнього перед працівниками Маневицької ВК-42 на колінах із власними кросівками в зубах зі свого службового кабінету, що розташований на другому поверсі, по бетонній підлозі та сходинковому маршу на перший поверх у приміщення №2 для проведення особистого обшуку, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді синців передніх поверхонь обох колін та множинних саден обох колін.

В подальшому, в приміщенні №2 для проведення особистого обшуку засуджених, в присутності працівників чергової зміни установи, ОСОБА_6 примусив ОСОБА_16 , який стояв на колінах, повторно вибачитися перед ними за вчинену втечу та необхідність у зв`язку з цим несення ними посиленого режиму служби, у тому числі додаткових чергувань, а також участі в позаробочий час в розшукових заходах.

Отже, умисними діями начальника Маневицької ВК-42 ОСОБА_6 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам ОСОБА_16 , зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, і спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців передніх поверхонь обох колін, множинних саден обох колін, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 365 КК України, як перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого, котрі заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам окремого громадянина і державним інтересам.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, 20 квітня 2011 року, у період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 40 хвилин, начальник Маневицької ВК-42 ОСОБА_6 , у приміщенні №2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально-виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в дисциплінарний ізолятор, приміщення камерного типу, окрему камеру або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставлення засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу, окремої камери або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, діючи з вказаною вище метою, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, за відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, віддав наказ черговому працівнику установи ОСОБА_13 оголосити сигнал тривоги «Буря 2» про збір особового складу чергової зміни в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, в присутності працівників чергової зміни, з метою принизити особисту гідність ОСОБА_16 , примусив останнього повторно на колінах вибачитися перед ними за вчинену втечу з установи відбування покарань. Після того, ОСОБА_6 дав вказівку про нанесення ОСОБА_16 працівниками установи по виконанню покарань ударів гумовими кийками НОМЕР_1 по сідницях та п`ятах обох ніг, а також керував їх діями щодо черговості нанесення ударів, тобто організував вчинення підлеглими перевищення влади та службових повноважень. Внаслідок згаданих вище дій ОСОБА_6 , що полягали в організації перевищення його підлеглими влади та службових повноважень, поєднаних із застосуванням насильства, ОСОБА_16 за вказівкою ОСОБА_6 , начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 наніс засудженому ОСОБА_16 не менше чотирьох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, черговий помічник начальника установи ОСОБА_9 - не менше двох ударів гумовим кийком НОМЕР_2 по сідницях, оперативний уповноважений оперативного відділу установи ОСОБА_14 та заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 - відповідно, не менше десяти та двох ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, молодші інспектори відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 - не менше десяти ударів, а ОСОБА_11 - не менше двох ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях засудженого ОСОБА_16 , внаслідок чого ОСОБА_16 спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, синця і внутрішньошкірного крововиливу передньої поверхні правого стегна, синця передніх поверхонь обох колін, множинних саден обох колін і гомілок та множинних синців обох гомілок і ступеней, які згідно висновку судово-медичного експерта №37А від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисними діями начальника Маневицької ВК-42 ОСОБА_6 , які полягали в організації перевищення влади та службових повноважень працівниками Маневицької ВК-42, що супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_16 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у організації перевищенні влади та службових повноважень, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого, котрі заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам окремого громадянина і державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 365 України.

Крім того, 20 квітня 2011 року, приблизно о 21 годині 20 хвилин, начальник Маневицької ВК-42 ОСОБА_6 , при відсутності будь-яких підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_16 , оскільки останній перебував у наручниках із заведеними назад руками і будь-якого опору не чинив, у приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, де знаходився засуджений, з метою покарати його за вчинену ним втечу з установи виконання покарань та заподіяти ОСОБА_16 сильний фізичний біль та фізичні і моральні страждання, дав вказівку черговому працівнику установи ОСОБА_13 оголосити сигнал тривоги «Буря 2» для збору особового складу чергової зміни в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку та наказав в присутності працівників згаданої вище установи по виконанню покарань начальнику відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_8 , черговому помічнику начальника установи ОСОБА_9 , заступнику чергового помічника начальника установи, начальнику чергової зміни ОСОБА_15 , оперативному уповноваженому оперативного відділу ОСОБА_14 , молодшим інспекторам відділу нагляду і безпеки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 силоміць положити засудженого ОСОБА_16 на стіл у приміщенні №2 для проведення особистого обшуку засуджених та нанести останньому численні удари гумовими кийками по тілу.

За вказівкою ОСОБА_6 , начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 наніс засудженому ОСОБА_16 не менше чотирьох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, черговий помічник начальника установи ОСОБА_9 - не менше двох ударів гумовим кийком НОМЕР_2 по сідницях, оперативний уповноважений оперативного відділу установи ОСОБА_14 та заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 - відповідно, не менше десяти та двох ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, молодші інспектори відділу нагляду і безпеки, установи ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 - не менше десяти ударів, а ОСОБА_11 - не менше двох ударів гумовим кийком НОМЕР_1 по сідницях засудженого ОСОБА_16 , внаслідок чого умисно заподіяли останньому сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.

Після цього, начальник Маневицької ВК-42 ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, які полягали в організації та керуванні катуванням засудженого ОСОБА_16 , з метою заподіяти останньому сильний фізичний біль, фізичні та моральні страждання, дав працівникам установи по виконанню покарань ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 вказівку прикувати у приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених ОСОБА_16 наручниками до металевої решітки вікна із заведеними назад руками та залишили у такому положенні роздягнутим на ніч у згаданому вище приміщенні, де останній, будучи обмеженим у рухах та перебуваючи у безпорадному стані, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_10 , приблизно о 6 годині 45 хвилин, помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох ступнів ніг, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_16 тілесні ушкодження утворились внаслідок дії не менше 65 травматичних контактів (ударів).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37 Б від 30 травня 2011 року потерпілий ОСОБА_16 під час нанесення ударів працівниками Маневицької ВК-42 та під час перебування в приміщенні №2 для проведення особистого обшуку, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у організації катуванні, а саме в організації умисного заподіяння потерпілому сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом мучення та інших насильницьких дій (нанесення численних тілесних ушкоджень) з метою покарати потерпілого за скоєні ним дії, тобто в вчиненні кримінального правопорушення (злочині), передбаченого ч.3 ст. 27 ч. 1 ст. 127 КК України.

Під час досудового розслідування також встановлено, що ОСОБА_7 відповідно до наказу начальника УДПтС України у Волинській області від 05 квітня 2011 року № 24о/с призначений на посаду старшого оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів) сектору організації оперативної роботи управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року №3781-XII органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службова особа та працівник правоохоронного органу, повинен суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.

Так, ОСОБА_7 , 20 квітня 2011 року, у період часу з 20 години 15 хвилин до 21 години 10 хвилин у службовому кабінеті начальника Маневицької ВК- 42, розташованому на другому поверсі адміністративного приміщення над черговою частиною, що за адресою АДРЕСА_10 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально- виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально-виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в ДІЗО, ПКТ, ОК або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставлення засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу, окремої камери або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засудженого, при відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, при з`ясуванні причин та обставин втечі ОСОБА_16 з місця відбування покарання, умисно наніс останньому один удар лівою ногою в ділянку живота, чим заподіяв закриту тупу травму живота у вигляді забою підшлункової залози, що спричинило 21 квітня 2011 року, близько 06 години 45 хвилин смерть ОСОБА_16 .

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37 А від 24 травня 2011 року за ступенем тяжкості стосовно живої особи вказана травма живота ОСОБА_16 за ознакою наявності загрозливих для життя явищ належала б до категорії тяжких тілесних ушкоджень (п. 2.1.3 п.п. «л» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Отже, умисними діями старшого оперативного уповноваженого по боротьбі з незаконним обігом наркотиків сектору організації оперативної роботи управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області ОСОБА_7 , які полягали у перевищенні наданих йому влади та службових повноважень, що супроводжувалось насильством над потерпілим ОСОБА_16 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу державного правоохоронного органу в особі управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області, та спричинено тяжкі наслідки - смерть засудженого ОСОБА_16 .

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у перевищенні влади та службових повноважень, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством над потерпілим, які заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремого громадянина і державним інтересам, та спричинили тяжкі наслідки - смерть ОСОБА_16 , тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Також під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 відповідно до наказу начальника управління ДДУПВП у Волинській області від 05 квітня 2011 року № 24о/с призначений на посаду чергового помічника начальника Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року №3781-XII органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службова особа та працівник правоохоронного органу, повинен суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.

Так, черговий помічник начальника Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_9 , 20 квітня 2011 року у період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 40 хвилин, на виконання явно злочинного наказу начальника установи ОСОБА_6 , в приміщенні №2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально- виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в дисциплінарний ізолятор, приміщення камерного типу, окрему камеру або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставления засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу, окремої камери або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, п. 2.7 «Посадової інструкції чергового помічника начальника Маневицької ВК-42», згідно якої він відповідає за стан правопорядку в установі, виконання встановленого розпорядку дня, дотримання законності в поводженні із засудженими, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, за відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, разом з іншими працівниками установи по виконанню покарань, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно наніс останньому не менше двох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, внаслідок чого ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, умисними діями чергового помічника начальника Маневицької ВК- 42 ОСОБА_9 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, що вчинені групою осіб без попередньої змови між собою та супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_16 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у перевищенні влади та службових повноважень, вчинених групою осіб без попередньої змови між собою, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого, котрі заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам окремого громадянина і державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

Крім того, 20 квітня 2011 року, у період часу з 21 години 20 хвилин по 21 годину 40 хвилин, черговий помічник начальника Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_9 у приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 та під його керівництвом, за відсутності жодних підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_16 , оскільки останній перебував у наручниках із заведеними назад руками і будь-якого опору не чинив, з метою покарати останнього за вчинену ним втечу з установи по виконанню покарань та заподіяти ОСОБА_16 сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, разом з начальником відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 , оперативним уповноваженим оперативного відділу установи ОСОБА_14 , заступником чергового помічника начальника установи, начальником чергової зміни ОСОБА_15 , молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, всупереч положенням ст. 3 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 28 Конституції України, ст. 106 Кримінально- виконавчого кодексу України, поклавши силоміць засудженого ОСОБА_16 на стіл, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно нанесли останньому численні удари гумовими кийками по тілу.

Так, зокрема, черговий помічник начальника Маневицької ВК-42 ОСОБА_9 , діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно наніс засудженому ОСОБА_16 не менше двох ударів гумовим кийком НОМЕР_1 по сідницях, оперативний уповноважений оперативного відділу установи ОСОБА_14 - не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 - не менше чотирьох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 - відповідно, не менше десяти ударів та двох ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, молодші інспектори відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 - не менше десяти ударів, а ОСОБА_11 - не менше двох ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях засудженому ОСОБА_16 , внаслідок чого умисно заподіяли останньому сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.

Після цього, за наказом ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на катування засудженого ОСОБА_16 , з метою заподіяти останньому сильний фізичний біль, фізичні та моральні страждання, прикували його наручниками до металевої решітки вікна із заведеними назад руками та залишили частково роздягнутим у такому положенні на ніч у згаданому вище приміщенні, де ОСОБА_16 , будучи обмеженим у рухах та перебуваючи у безпорадному стані, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_10 , приблизно о 6 годині 45 хвилин, помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох ступнів ніг, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_16 тілесні ушкодження утворились внаслідок дії не менше 65 травматичних контактів (ударів).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37 В від 30 травня 2011 року потерпілий ОСОБА_16 під час нанесення ударів працівниками Маневицької ВК-42 та під час перебування в приміщенні №2 для проведення особистого обшуку, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у катуванні, вчиненого групою осіб без попередньої змови між собою, а саме в умисному заподіянні потерпілому сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом мучення та інших насильницьких дій (нанесення численних тілесних ушкоджень) з метою покарати потерпілого за скоєні ним дії, тобто в вчиненні кримінального правопорушення (злочині), передбаченого ч.1 cт. 28, ч. 1 cт. 127 КК України.

Під час досудового розслідування також встановлено, що ОСОБА_8 відповідно до наказу начальника управління ДДУПВП у Волинській області від 05 квітня 2011 року № 24о/с призначений на посаду начальника відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року № 3781-ХІІ органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службова особа та працівник правоохоронного органу, повинен суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.

Так, начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_8 у період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 40 хвилин, на виконання явно злочинного наказу начальника вищевказаної установи ОСОБА_6 , в приміщенні №2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально- виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в дисциплінарний ізолятор, приміщення камерного типу, окрему камеру або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставлення засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу, окремої камери або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, згідно яких він зобов`язаний у взаємовідносинах із засудженими проявляти коректність та не допускати порушень законності, лише у встановленому законом прядку застосовувати до засуджених фізичну силу та спеціальні засоби, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, за відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, разом з іншими працівниками установи по виконанню покарань, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, наніс останньому не менше чотирьох ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях, внаслідок чого ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, умисними діями начальника відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_8 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, що вчинені групою осіб без попередньої змови між собою та супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_16 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у перевищенні влади та службових повноважень, вчинених групою осіб без попередньої змови між собою, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого, котрі заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам окремого громадянина і державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

Крім того, 20 квітня 2011 року, приблизно о 21 годині 20 хвилин, начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 , на виконання явно злочинного наказу начальника Маневицької ВК-42 ОСОБА_6 та під його керівництвом, за відсутності жодних підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_16 , оскільки останній перебував у наручниках із заведеними назад руками і будь-якого опору не чинив, у приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, де знаходився зазначений засуджений, з метою покарати його за вчинену ним втечу з установи по відбуванню покарань та заподіяти ОСОБА_16 сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, разом з черговим помічником начальника установи ОСОБА_9 , заступником чергового помічника начальника установи, начальником чергової зміни ОСОБА_15 , оперативним уповноваженим оперативного відділу ОСОБА_14 , молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, всупереч положенням ст. 3 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 28 Конституції України, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, поклавши силоміць засудженого ОСОБА_16 на стіл, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно нанесли останньому численні удари гумовими кийками по тілу.

Так, зокрема, начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 , діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно наніс засудженому ОСОБА_16 не менше чотирьох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, черговий помічник начальника установи ОСОБА_9 - не менше двох ударів гумовим кийком НОМЕР_2 по сідницях, оперативний уповноважений оперативного відділу установи ОСОБА_14 та заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 - відповідно, не менше десяти ударів та двох ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, молодші інспектори відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 - не менше десяти ударів, а ОСОБА_11 - не менше двох ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях засудженому ОСОБА_16 , внаслідок чого умисно заподіяли останньому сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.

Після цього, за наказом ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на катування засудженого ОСОБА_16 , з метою заподіяти останньому сильний фізичний біль, фізичні та моральні страждання, прикували його наручниками до металевої решітки вікна із заведеними назад руками та залишили частково роздягнутим у такому положенні на ніч у згаданому вище приміщенні, де ОСОБА_16 , будучи обмеженим у рухах та перебуваючи у безпорадному стані, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_10 , приблизно о 6 годині 45 хвилин, помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох ступеней ніг, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_16 тілесні ушкодження утворились внаслідок дії не менше 65 травматичних контактів (ударів).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37В від 30 травня 2011 року потерпілий ОСОБА_16 під час нанесення ударів працівниками Маневицької ВК-42 та під час перебування в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у катуванні, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, а саме в умисному заподіянні потерпілому сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом мучення та інших насильницьких дій (нанесення численних тілесних ушкоджень) з метою покарати потерпілого за скоєні ним дії, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

Також під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 відповідно до наказу начальника Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області від 01 грудня 2010 року № 192о/с призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року №3781-XII органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службова особа та працівник правоохоронного органу, повинен суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.

Так, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_10 20 квітня 2011 року у період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 40 хвилин, на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 , в приміщенні №2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально - виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в дисциплінарний ізолятор, приміщення камерного типу, окрему камеру або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставления засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу, окремої камери або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, п. 12, п. 3.5 Посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, згідно яких він зобов`язаний у взаємовідносинах із засудженими проявляти коректність та не допускати порушень законності, лише у встановленому законом прядку застосовувати до засуджених фізичну силу та спеціальні засоби, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, за відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, разом з іншими працівниками установи по виконанню покарань, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, наніс останньому не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях, внаслідок чого ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, умисними діями молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_10 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, що вчинені групою осіб без попередньої змови між собою та супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_16 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у перевищенні влади та службових повноважень, вчинених групою осіб без попередньої змови між собою, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого, котрі заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам окремого громадянина і державним інтересам, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

Крім того, 20 квітня 2011 року, у період часу з 21 години 20 хвилин, молодший інспектор відділу Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_10 , у приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 та під його керівництвом, за відсутності жодних підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_16 , оскільки останній перебував у наручниках із заведеними назад руками і будь-якого опору не чинив, з метою покарати останнього за вчинену ним втечу з установи по виконанню покарань та заподіяти ОСОБА_16 сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, разом з начальником відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 , черговим помічником начальника установи ОСОБА_9 , заступником чергового помічника начальника установи, начальником чергової зміни ОСОБА_15 , оперативним уповноваженим оперативного відділу ОСОБА_14 , молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, всупереч положенням ст. 3 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 28 Конституції України, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, поклавши силоміць засудженого ОСОБА_16 на стіл, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно нанесли останньому численні удари гумовими кийками по тілу.

Так, зокрема, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_10 , діючи групою осіб без попередньої змови між собою, наніс засудженому ОСОБА_16 не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях, оперативний уповноважений оперативного відділу установи ОСОБА_14 - не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 - не менше чотирьох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, черговий помічник начальника установи ОСОБА_9 - не менше двох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 - не менше двох ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, молодші інспектори відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - не менше десяти ударів по сідницях засудженого ОСОБА_16 , внаслідок чого умисно заподіяли останньому сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох ступнів ніг, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_16 тілесні ушкодження утворились внаслідок дії не менше 65 травматичних контактів (ударів).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37В від 30 травня 2011 року потерпілий ОСОБА_16 під час нанесення ударів працівниками Маневицької ВК-42 та під час перебування в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у катуванні, вчиненого групою осіб без попередньої змови між собою, а саме в умисному заподіянні потерпілому сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом мучення та інших насильницьких дій (нанесення численних тілесних ушкоджень) з метою покарати потерпілого за скоєні ним дії, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України.

Також під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 відповідно до наказу начальника Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області від 29 липня 2010 року № 113о/с призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року №3781-XII органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службова особа та працівник правоохоронного органу, повинен суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.

Так, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_11 20 квітня 2011 року у період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 40 хвилин, на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 , в приміщенні №2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально- виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в дисциплінарний ізолятор, приміщення камерного типу, окрему камеру або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставления засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу, окремої камери або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, п. 12, п. 3.5 «Посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки», згідно яких він зобов`язаний у взаємовідносинах із засудженими проявляти коректність та не допускати порушень законності, лише у встановленому законом порядку застосовувати до засуджених фізичну силу та спеціальні засоби, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, за відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, разом з іншими працівниками установи по виконанню покарань, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, наніс останньому не менше двох ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях, внаслідок чого ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта №37А від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, умисними діями молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_11 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, що вчинені групою осіб без попередньої змови між собою та супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_16 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_11 обвинувачується у перевищенні влади та службових повноважень, вчинених групою осіб без попередньої змови між собою, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого, котрі заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам окремого громадянина і державним інтересам, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

Крім того, 20 квітня 2011 року, у період часу з 21 години 20 хвилин, молодший інспектор відділу Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_11 , у приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 та під його керівництвом, за відсутності жодних підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_16 , оскільки останній перебував у наручниках із заведеними назад руками і будь-якого опору не чинив, з метою покарати останнього за вчинену ним втечу з установи виконання покарань та заподіяти ОСОБА_16 сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, разом з начальником відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 , черговим помічником начальника установи ОСОБА_9 , заступником чергового помічника начальника установи, начальником чергової зміни ОСОБА_15 , оперативним уповноваженим оперативного відділу ОСОБА_14 , молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, всупереч положенням ст. 3 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 28 Конституції України, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, поклавши силоміць засудженого ОСОБА_16 на стіл, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно нанесли останньому численні удари гумовими кийками по тілу.

Так, зокрема, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_11 , діючи групою осіб без попередньої змови між собою, наніс засудженому ОСОБА_16 не менше двох ударів гумовим кийком НОМЕР_1 по сідницях, внаслідок чого умисно заподіяв останньому сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох ступеней ніг, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_16 тілесні ушкодження утворились внаслідок дії не менше 65 травматичних контактів (ударів).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37В від 30 травня 2011 року потерпілий ОСОБА_16 під час нанесення ударів працівниками Маневицької ВК-42 та під час перебування в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.

Таким чином, ОСОБА_11 обвинувачується у катуванні, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, а саме в умисному заподіянні потерпілому сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом мучення та інших насильницьких дій (нанесення численних тілесних ушкоджень) з метою покарати потерпілого за скоєні ним дії, тобто в вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 cт. 28 ч. 1 cт. 127 КК України.

Також органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_12 відповідно до наказу начальника Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області від 25 жовтня 2010 року № 172о/с призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року №3781-XII органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службова особа та працівник правоохоронного органу, повинен суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.

Так, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_12 , 20 квітня 2011 року у період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 40 хвилин, на виконання явно злочинного наказу начальника вищевказаної установи ОСОБА_6 , в приміщенні №2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально- виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в дисциплінарний ізолятор, приміщення камерного типу, окрему камеру або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставлення засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу, окремої камери або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, п. 12, п. 3.5 «Посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки», згідно яких він зобов`язаний у взаємовідносинах із засудженими проявляти коректність та не допускати порушень законності, лише у встановленому законом порядку застосовувати до засуджених фізичну силу та спеціальні засоби, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, за відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, разом з іншими працівниками установи по виконанню покарань, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно наніс останньому не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях, внаслідок чого ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта №37А від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, умисними діями молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_12 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, що вчинені групою осіб без попередньої змови між собою та супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_16 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_18 обвинувачується у перевищенні влади та службових повноважень, вчинених групою осіб без попередньої змови між собою, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого, котрі заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам окремого громадянина і державним інтересам, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

Крім того, 20 квітня 2011 року, у період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 40 хвилин, молодший інспектор відділу Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_12 , у приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 та під його керівництвом, за відсутності жодних підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_16 , оскільки останній перебував у наручниках із заведеними назад руками і будь-якого опору не чинив, з метою покарати останнього за вчинену ним втечу з установи по виконанню покарань та заподіяти ОСОБА_16 сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, разом з начальником відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 , черговим помічником начальника установи ОСОБА_9 , заступником чергового помічника начальника установи, начальником чергової зміни ОСОБА_15 , оперативним уповноваженим оперативного відділу ОСОБА_14 , молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, всупереч положенням ст. 3 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 28 Конституції України, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, поклавши силоміць засудженого ОСОБА_16 на стіл, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно нанесли останньому численні удари гумовими кийками по тілу.

Так, зокрема, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_12 , діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно наніс засудженому ОСОБА_16 не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях, оперативний уповноважений оперативного відділу установи ОСОБА_14 - не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 - не менше чотирьох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, черговий помічник начальника установи ОСОБА_9 - не менше двох ударів гумовим кийком НОМЕР_2 по сідницях, оперативний уповноважений оперативного відділу установи ОСОБА_14 та заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 - відповідно, не менше десяти ударів та двох ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, молодші інспектори відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_13 , ОСОБА_10 - не менше десяти ударів, а ОСОБА_11 - не менше двох ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях засудженому ОСОБА_16 , внаслідок чого умисно заподіяли останньому сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох ступнів ніг, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_16 тілесні ушкодження утворились внаслідок дії не менше 65 травматичних контактів (ударів).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37В від 30 травня 2011 року потерпілий ОСОБА_16 під час нанесення ударів працівниками Маневицької ВК-42 та під час перебування в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.

Таким чином, ОСОБА_12 обвинувачується у катуванні, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, а саме в умисному заподіянні потерпілому сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом мучення та інших насильницьких дій (нанесення численних тілесних ушкоджень) з метою покарати потерпілого за скоєні ним дії, тобто в вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 cт. 28 ч. 1 cт. 127 КК України.

Під час досудового розслідування також встановлено, що ОСОБА_13 , відповідно до наказу начальника Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області від 15 вересня 2006 року № 154 о/с призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року №3781-XII органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службова особа та працівник правоохоронного органу, повинен суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.

Так, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_13 20 квітня 2011 року у період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 40 хвилин, на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 , в приміщенні №2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально- виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в дисциплінарний ізолятор, приміщення камерного типу, окрему камеру або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставления засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу, окремої камери або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, п. 12, п. 3.5 «Посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки», згідно яких він зобов`язаний у взаємовідносинах із засудженими проявляти коректність та не допускати порушень законності, лише у встановленому законом порядку застосовувати до засуджених фізичну силу та спеціальні засоби, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, за відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, разом з іншими працівниками установи по виконанню покарань, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, наніс останньому не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях, внаслідок чого ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта №37А від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, умисними діями молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_13 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, що вчинені групою осіб без попередньої змови між собою та супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_16 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_13 обвинувачується у перевищенні влади та службових повноважень, вчинених групою осіб без попередньої змови між собою, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого, котрі заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам окремого громадянина і державним інтересам, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.28 ч. 2 ст. 365 КК України.

Крім того, 20 квітня 2011 року, у період часу з 21 години 20 хвилин, молодший інспектор відділу Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_13 у приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 та під його керівництвом, за відсутності жодних підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_16 , оскільки останній перебував у наручниках із заведеними назад руками і будь- якого опору не чинив, з метою покарати останнього за вчинену ним втечу з установи по виконанню покарань та заподіяти ОСОБА_16 сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, разом з начальником відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 , черговим помічником начальника установи ОСОБА_9 , заступником чергового помічника начальника установи, начальником чергової зміни ОСОБА_15 , оперативним уповноваженим оперативного відділу ОСОБА_14 , молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки ОСОБА_17 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, всупереч положенням ст. З Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 28 Конституції України, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, поклавши силоміць засудженого ОСОБА_16 на стіл, діючи групою осіб без попередньої змови між собою,умисно нанесли останньому численні удари гумовими кийками по тілу.

Так, зокрема, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_13 наніс засудженому ОСОБА_16 не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях, начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 - не менше чотирьох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, черговий помічник начальника установи ОСОБА_9 - не менше двох ударів гумовим кийком НОМЕР_2 по сідницях, оперативний уповноважений оперативного відділу установи ОСОБА_14 та заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 - відповідно, не менше десяти ударів та двох ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, молодші інспектори відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_12 , ОСОБА_10 - не менше десяти ударів, а ОСОБА_11 - не менше двох ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях засудженому ОСОБА_16 , внаслідок чого умисно заподіяли останньому сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.

Окрім цього, після нанесення зазначених вище ударів засудженому, за наказом ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на катування засудженого ОСОБА_16 , з метою заподіяти останньому сильний фізичний біль, фізичні та моральні страждання, прикували його наручниками до металевої решітки вікна із заведеними назад руками на висоті приблизно 1,7 м та залишили частково роздягнутим у такому положенні на ніч у згаданому вище приміщенні, де ОСОБА_16 , будучи обмеженим у рухах та перебуваючи у безпорадному стані, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_10 , приблизно о 6 годині 45 хвилин, помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох ступнів ніг, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_16 тілесні ушкодження утворились внаслідок дії не менше 65 травматичних контактів (ударів).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37 В від 30 травня 2011 року потерпілий ОСОБА_16 під час нанесення ударів працівниками Маневицької ВК-42 та під час перебування в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.

Таким чином, ОСОБА_13 обвинувачується у катуванні, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, а саме в умисному заподіянні потерпілому сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом мучення та інших насильницьких дій (нанесення численних тілесних ушкоджень) з метою покарати потерпілого за скоєні ним дії, тобто в вчиненні кримінального правопорушення (злочині), передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України.

Також під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_14 відповідно до наказу начальника УДДУПВП у Волинській області від 16 вересня 2010 року № 75 о/с призначений на посаду оперуповноваженого оперативного відділу Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року №3781-XII органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службова особа та працівник правоохоронного органу, повинен суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.

Так, оперуповноважений оперативного відділу Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_14 20 квітня 2011 року у період часу з 21 години 20 хвилин до 21 годину 40 хвилин, на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 , в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально- виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в дисциплінарний ізолятор, приміщення камерного типу, окрему камеру або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставления засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу, окремої камери або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, за відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, разом з іншими працівниками установи по виконанню покарань, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, наніс останньому не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг, внаслідок чого ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обох гомілок і ступнів ніг, які згідно висновку судово-медичного експерта №37А від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, умисними діями оперуповноваженого оперативного відділу Маневицької ВК-42 ОСОБА_14 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, що вчинені групою осіб без попередньої змови між собою та супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_16 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_14 обвинувачується у перевищенні влади та службових повноважень, вчинених групою осіб без попередньої змови між собою, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого, котрі заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам окремого громадянина і державним інтересам, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.28 ч. 2 ст. 365 КК України.

Крім того, 20 квітня 2011 року, у період часу з 21 години 20 хвилин, оперуповноважений оперативного відділу Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_14 у приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 та під його керівництвом, за відсутності жодних підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_16 , оскільки останній перебував у наручниках із заведеними назад руками і будь-якого опору не чинив, з метою покарати останнього за вчинену ним втечу з установи по виконанню покарань та заподіяти ОСОБА_16 сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, разом з начальником відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 , черговим помічником начальника установи ОСОБА_9 , заступником чергового помічника начальника установи, начальником чергової зміни ОСОБА_15 , молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, всупереч положенням ст. 3 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 28 Конституції України, ст. 106 Кримінально- виконавчого кодексу України, поклавши силоміць засудженого ОСОБА_16 на стіл, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно нанесли останньому численні удари гумовими кийками по тілу.

Так, зокрема, оперативний уповноважений оперативного відділу установи ОСОБА_14 діючи групою осіб без попередньої змови між собою, наніс засудженому ОСОБА_16 не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 - не менше чотирьох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, черговий помічник начальника установи ОСОБА_9 - не менше двох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 - не менше двох ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, молодші інспектори відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 - не менше десяти ударів, а ОСОБА_11 - не менше двох ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях засудженому ОСОБА_16 , внаслідок чого умисно заподіяли останньому сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох ступеней ніг, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_16 тілесні ушкодження утворились внаслідок дії не менше 65 травматичних контактів (ударів).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37В від 30 травня 2011 року потерпілий ОСОБА_16 під час нанесення ударів працівниками Маневицької ВК-42 та під час перебування в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.

Таким чином, ОСОБА_14 обвинувачується у катуванні, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, а саме в умисному заподіянні потерпілому сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом мучення та інших насильницьких дій (нанесення численних тілесних ушкоджень) з метою покарати потерпілого за скоєні ним дії, тобто в вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 cт. 28, ч. 1 cт. 127 КК України.

Під час досудового розслідування також встановлено, що ОСОБА_15 відповідно до наказу начальника Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області від 01 жовтня 2010 № 157о/с призначений на посаду заступника чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року №3781-XII органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службова особа та працівник правоохоронного органу, повинен суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.

Так, заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_15 20 квітня 2011 року у період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 40 хвилин, на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_6 , в приміщенні №2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, яка передбачає застосування фізичної сили, спеціальних засобів до осіб, позбавлених волі, лише в разі вчинення ними фізичного опору персоналу колонії, злісного невиконання його законних вимог, «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП від 25 грудня 2003 року № 275, зокрема п. 59, згідно якого працівники кримінально- виконавчої системи мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень з боку засуджених, подолання протидії законним вимогам адміністрації установ виконання покарань, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на них обов`язків; п. 60, згідно якого наручники до засуджених застосовуються за розпорядженням начальника установи, його заступників, чергового помічника начальника установи та їх заступників у разі: а) учинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варти, адміністрації установи або проявів буйства; б) відмови слідувати в дисциплінарний ізолятор, приміщення камерного типу, окрему камеру або карцеру; в) спроби самогубства, членоушкодження або нападу на засуджених чи інших осіб; г) конвоювання після затримання засудженого, який скоїв втечу; п. 61, згідно якого особовий склад установи має право самостійно застосовувати гумові кийки та фізичну силу у випадках: а) захисту персоналу установи та самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; б) припинення масових заворушень і групової непокори з боку засуджених; в) відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди, транспортні засоби установи або звільнення їх у разі захоплення; г) затримання або доставления засуджених, які вчинили грубі порушення режиму тримання, до дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу, окремої камери або карцеру, якщо зазначені особи чинять опір особовому складу чергової зміни або якщо є підстави вважати, що вони можуть завдати шкоди оточуючим або собі; г) припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, адміністрації установи; д) затримання засуджених, які скоїли втечу з місць позбавлення волі, є) звільнення заручників, п. 1 «Посадової інструкції заступника чергового помічника начальника установи, начальника чергової зміни відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42», згідно якої він організовує та контролює виконання завдань молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки, дотримання ними законності в поводженні із засудженими під час підтримання встановленого режиму відбування покарання і запобігання з їх боку злочинам та правопорушенням, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, за відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_16 виконував всі вимоги персоналу установи, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники та будь-якого опору не чинив, разом з іншими працівниками установи по виконанню покарань, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, наніс останньому не менше двох ударів гумовим кийком ГК-73 по п`ятах обох ніг, внаслідок чого ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обох гомілок та ступнів ніг, які згідно висновку судово-медичного експерта №37А від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, умисними діями заступника чергового помічника начальника установи, начальника чергової зміни відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_15 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, що вчинені групою осіб без попередньої змови між собою та супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_16 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_15 обвинувачується у перевищенні влади та службових повноважень, вчинених групою осіб без попередньої змови між собою, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого, котрі заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам окремого громадянина і державним інтересам, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 2 cт. 365 КК України.

Крім того, 20 квітня 2011 року, у період часу з 21 години 20 хвилин, заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_15 у приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_16 , на виконання явно злочинного наказу начальника згаданої вище установи ОСОБА_19 та під його керівництвом, за відсутності жодних підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_16 , оскільки останній перебував у наручниках із заведеними назад руками і будь-якого опору не чинив, з метою покарати останнього за вчинену ним втечу з установи по виконанню покарань та заподіяти ОСОБА_16 сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, разом з начальником відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 , черговим помічником начальника установи ОСОБА_9 , оперативним уповноваженим оперативного відділу установи ОСОБА_14 , молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, всупереч положенням ст. 3 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 28 Конституції України, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, поклавши силоміць засудженого ОСОБА_16 на стіл, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно нанесли останньому численні удари гумовими кийками по тілу.

Так, зокрема, заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_15 наніс засудженому ОСОБА_16 не менше двох ударів гумовим кийком НОМЕР_2 по п`ятах обох ніг, черговий помічник начальника Маневицької ВК-42 ОСОБА_9 - не менше двох ударів гумовим кийком НОМЕР_1 по сідницях засудженого, оперативний уповноважений оперативного відділу установи ОСОБА_14 - не менше десяти ударів гумовим кийком КГ-73 по п`ятах обох ніг засудженого, начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК-42 ОСОБА_8 - не менше чотирьох ударів гумовим кийком ГК-73 по сідницях, молодші інспектори відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 - не менше десяти ударів, а ОСОБА_11 - не менше двох ударів гумовим кийком КГ-73 по сідницях засудженому ОСОБА_16 , внаслідок чого умисно заподіяли останньому сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37А від 24 травня 2011 року у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох ступнів ніг, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_16 тілесні ушкодження утворились внаслідок дії не менше 65 травматичних контактів (ударів).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 37В від 30 травня 2011 року потерпілий ОСОБА_16 під час нанесення ударів працівниками Маневицької ВК-42 та під час перебування в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.

Таким чином, ОСОБА_15 обвинувачується у катуванні, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, а саме в умисному заподіянні потерпілому сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом мучення та інших насильницьких дій (нанесення численних тілесних ушкоджень) з метою покарати потерпілого за скоєні ним дії, тобто в вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 cт. 28 ч. 1 cт. 127КК України.

Обвинувачені, кожен зокрема, подали клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (а.п. 135-144 т.9).
В даному підготовчому судовому засіданні обвинувачені клопотання підтримали, просили задовольнити та звільнити від кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачені не притягувалися до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів, тобто перебіг давності не зупинявся і не переривався, а тому зазначив, що є всі підстави для задоволення їх клопотання.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Оскільки потерпілими не подано клопотання про відкладення судового засідання, суд вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання обвинувачених.
Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України унормовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Згідно з абз. 1, 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули певні строки, і вона не ухилялася від досудового розслідування або суду та не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років. Зазначене роз`яснення міститься у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».

Згідно обвинувального акту, обвинувачені обвинувачуються у вчиненні 20 квітня 2011 року кримінальних правопорушень, зокрема: ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, ОСОБА_6 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 127, ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів (злочинів середньої тяжкості - в редакції статті Кримінального кодексу України станом на час вчинення правопорушень), санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі від двох до п`яти років.

Кримінальні правопорушення, передбачені частинами 2, 3 ст. 365 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, санкції яких передбачають покарання від трьох до восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та від семи до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років відповідно.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, та десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

На даний час з моменту вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 та ОСОБА_10 інкримінованих ним кримінальних правопорушень, минуло більше десяти років.

Обвинувачені клопотання підтримують, наслідки задоволення клопотання та закриття кримінального провадження їм зрозумілі.

За таких обставин, обвинувачених, кожного зокрема, слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Питання щодо речових доказів та витрат на залучення експертів вирішено вироком Маневицького районного суду Волинської області від 2 червня 2015 року.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284-286, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити: - ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_6 , на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_8 , на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, від кримінальної відповідальності ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_9 , на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_15 , на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. І ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_14 , на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_12 , на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_11 , на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_13 , на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_10 , на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, від кримінальної відповідальсноті за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, № 0000089 (за внесеними відомостями в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26 травня 2014 року) про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 127, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 365 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України, ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 127 КК України, - закрити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1