Справа № 991/2939/22
Провадження 1-кп/991/50/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_6
(в режимі відеоконференцзв`язку),
захисника/представника
цивільного відповідача ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 12 листопада 2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кинашів Тульчинського району Вінницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Бохоники Вінницького району Вінницької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , щодо якого матір`ю ОСОБА_11 подано заяву про продовження кримінального провадження після смерті з метою реабілітації,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
УСТАНОВИЛА:

На розгляді Вищого антикорупційного суду знаходиться кримінальне провадження № 0000721 від 12 листопада 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.
Вимоги заявленого клопотання мотивовані тим, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з підстав недотримання положень, визначених п. 1-2 ч. 1 ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема невідповідності викладених прокурором обставин формулюванню обвинувачення та фактичним обставинам кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_7 стверджує, зокрема, що в обвинувальному акті відсутні відомості, щодо того, у чому саме полягав корисливий мотив та корислива мета дій ОСОБА_6 , а лише зазначається, що він діяв в інтересах третіх осіб, проте без обґрунтування його зацікавленості у незаконному збагаченні цих осіб, з якими він навіть не знайомий. Захисник вважає, що формулювання обвинувачення не ґрунтується на диспозиції ст. 191 КК України, тобто фабула обвинувачення не відповідає її юридичному формулюванню.
На думку захисника ОСОБА_7 обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом, у зв`язку з чим має бути повернутий прокурору.
Обвинувачений/цивільний відповідач ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку) підтримав позицію свого захисника ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 щодо повернення обвинувального акта, оскільки вважає, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення відсутні. Прокурор стверджував, що доводи, зазначені захисником ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки формулювання обвинувачення є чітким та конкретним. Обвинувачення відповідає диспозиції ст. 191 КК України. Власне трактування сторони захисту, що розтрата здійснена саме ОСОБА_10 , який був директором підприємства, а ОСОБА_6 , нібито залучений до цього в якості пособника не відповідає дійсності, оскільки рішення про відчуження цих земельних ділянок були виготовлені саме ОСОБА_6 . Питання зацікавленості та набуття фізичними особами права власності на земельні ділянки будуть досліджуватись у судовому провадженні під час дослідження доказів. Обвинувачення сформульовано так, що цілком зрозуміло в чому саме обвинувачується особа, за яких обставин вчинено кримінальне правопорушення, яким способом, тощо. У зв`язку з цим, прокурор вважає, що клопотання про повернення обвинувального акта є необґрунтованим, не підлягає задоволенню, оскільки відповідає вимогам КПК України.
Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 щодо повернення обвинувального акта прокурору.

Представник цивільного позивача ОСОБА_9 покладалася на розсуд суду.
Колегія суддів, дослідивши обвинувальний акт, заслухавши думку захисників, обвинуваченого та прокурора, проаналізувавши доводи клопотання адвоката про повернення обвинувального акта, з урахуванням того, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вказаним вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення та повернення обвинувального акта прокурору з огляду на таке.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено право суду у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Таким чином, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті, тим відомостям, які він має містити згідно з вимогами КПК України.
Перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, закріплено у ч. 2 ст. 291 КПК України. До них належать, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України). Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 3 ст. 291 КПК України). Також за змістом ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, колегія суддів дійшла висновку, що вищевказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані в тій мірі, яка не перешкоджає суду призначити судовий розгляд.
Колегією суддів встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки та оригінал розписки обвинуваченого ОСОБА_6 про його отримання. Також у доданих матеріалах містяться відомості про вручення обвинувального акта ОСОБА_11 .
У зв`язку з цим обвинувальний акт відповідає вимогам чинного законодавства, він не містить таких недоліків, які б могли стати підставою для його повернення прокурору. Суд відхиляє доводи захисника, наведені у клопотанні про повернення обвинувального акта, з таких підстав.
Твердження захисника ОСОБА_7 про те, що в обвинувальному акті міститься неточний/неправильний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, який не відповідає формулюванню обвинувачення, та не доведено обставини, на які посилається захисник, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в обвинувальному акті викладаються саме ті фактичні обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, які вважає встановленими прокурор. Визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.
Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 (справа № 273/1053/17, провадження № 51-8914км18).
Також колегія суддів дійшла висновку, що захисник фактично порушує питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, посилається на відсутність достатнього обсягу доказів викладених обставин, що не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні.
За таких обставин, наведені у клопотанні захисника ОСОБА_7 доводи щодо необхідності повернення обвинувального акта є необґрунтованими.
Ураховуючи специфіку завдань та цілей підготовчого судового засідання, а також те, що в межах цієї стадії процесу колегія суддів позбавлена можливості досліджувати докази, надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості та/або достовірності, законності чи незаконності дій, бездіяльності чи рішень, прийнятих на досудовому розслідуванні, то дотримання належної правової процедури у цьому кримінальному провадженні може бути предметом перевірки й оцінки під час розгляду кримінального провадження по суті з прийняттям судом відповідного процесуального рішення за результатами такого розгляду.
Таким чином, за результатами аналізу змісту та форми дослідженого обвинувального акта, з урахуванням завдань та цілей підготовчого судового засідання, колегія суддів не вбачає підстав для його повернення, а тому клопотання захисника/представника цивільного відповідача ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 291, 293, 314-315, 372, 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 12 листопада 2020 року, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3