У Х В А Л А
Справа № 149/2969/21

Провадження №1-кп/149/49/22

23.03.2022 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000069, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2020, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ
В провадженні Хмільницького міськрайонного суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявили клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.08.2021 року на транспортний засіб ВАЗ 2105, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Клопотання мотивовано тим, що на даний час відпали підстави для арешту, і накладений арешт порушує право обвинуваченого на вільне володіння транспортним засобом. Крім того, автомобіль не є приватною власністю обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечила, вважаючи скасування арешту передчасним і безпідставним, оскільки на даний час не відпала необхідність у застосуванні арешту на автомобіль, який був імовірним знаряддям вчинення злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Заходи забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України) застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арештом майна згідно зі статтею 170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема постанови ст. слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 04.09.2021 про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, автомобіль марки ВАЗ 2105, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 слідчий вважав знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 за допомогою транспортних засобів імовірно перевозив покупців та безпосередньо в салоні автомобіля імовірно збував наркотичні засоби.

Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.08.2021 року накладено арешт на транспортний засіб ВАЗ 2105, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Як зазначено в обвинувальному акті, вказаним транспортним засобом керував ОСОБА_4 за обставин, що підлягають дослідженню і встановленню судом в межах даного кримінального провадження. Сторони кримінального провадження не заперечили, що власником автомобіля ОСОБА_4 не являється, набув право користування вказаним автомобілем без укладення будь-яких угод зі своїм знайомим, який власником автомобіля так само не являється, а набув його від третьої особи. Згідно відомостей, наданих стороною захисту (копія технічного паспорта серії НОМЕР_2 від 07.10.1992 на а/м ВАЗ 2105 1982 р.в.), власником автомобіля є ОСОБА_7 , з яким ОСОБА_4 не знайомий, будь-яких домовленостей щодо володіння автомобілем між ними не укладалось, право використання автомобілем обвинувачений отримав від третьої особи. Однак на даний час в ході судового розгляду вказне питання судом не досліджувалось, сторони кримінального провадження не заперечили, що ОСОБА_4 набув право користування автомобілем ВАЗ 2105 на законних підставах. При цьому власник майна до суду з відповідним клопотанням про скасування арешту не звертався.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин суд вважає, що на даній стадії судового провадження не відпала потреба в арешті на транспортний засіб ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , а підстави, на які посилається сторона зихисту щодо імовірного неналежного зберігання і псування автомобіля, не підтверджені належними і допустимими доказами, та в цілому не спростовують необхідність застосування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження. Таким чином заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 174, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ
У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна (автомобіля) у кримінальному провадженні № №0000069, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2020, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1