Номер провадження: 11-сс/813/836/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 14.06.2022, якою в межах кримінального провадження №0000350 від 04.04.2021 відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кагул респ. Молдова, із середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території України, раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15.06.2022 без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та продовжено відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.08.2022, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Окрім того, слідчий суддя врахувавши фактичні обставини злочину та приписи п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважав за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначила, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням процесуальних норм з огляду на наступне:
- органом досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_8 , в той час як згідно із паспортними даними дійсне прізвище ОСОБА_10 , ім`я ОСОБА_11 , по-батькові не зазначено;
- при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу було порушено територіальну юрисдикцію, оскільки події зазначені у підозрі та у клопотанні слідчого відбувались на території Приморського районну м. Одеси, а отже зазначене кримінальне провадження підсудне саме Приморському райсуду м. Одеси;
- слідчим суддею не взято до уваги, що пред`явлена її підзахисному підозра є необґрунтованою, зокрема, надані слідчим матеріали не доводять безумовну причетність ОСОБА_12 до кримінальних подій 03.04.2021, 20.04.2021 та 21.04.2021, також показання свідків та протоколи огляду з місця подій та з камер відеоспостереження не містять прямих доказів, що ОСОБА_12 виготовляв чи використовував вибухонебезпечні речі чи предмети, а тим паче здійснював замах на умисне вбивство, окрім того висновки молекулярно-генетичної експертизи не містять безспірних доказів вини ОСОБА_12 ;
- слідчим суддею не враховано, що стороною обвинувачення не доведено існування в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, натомість ОСОБА_13 з 28.12.2021 орендує житло у АДРЕСА_2 , має позитивну характеристику з останнього місця роботи, на його утриманні перебуває цивільна дружина та неповнолітня донька; речі та документи вилучені та додані до матеріалів кримінального провадження, більш того вже здійснена молекулярно-генетична експертиза; ОСОБА_13 не відомі анкетні дані свідків та понятих, окрім того, відомостей на молдавській (румунській) мовах йому не надавали;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що речовим доказом у кримінальному провадженні №0000399 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визначено пістолет базової конструкції «Макарова» калібру 9х18 мм., проте слідчим не було відібрано зразки відбитків а ні у обвинуваченого, а ні з речового доказу, що унеможливлює встановити особу, якій належить зазначений речовий доказ, окрім того поліцією не було долучено відеозапис з моментом затримання ОСОБА_12 до матеріалів кримінального провадження, що унеможливлює встановити чи дійсно був факт скоєння кримінального правопорушення;
- слідчим суддею не враховано того, що відповідно до повідомлення від 14.12.2021 №8805 вбачається, що о 19:01 год. до Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській обл. надійшло повідомлення із служби «102» про те, що було помічено особу, яка має при собі предмет схожий на пістолет, однак транспортний засіб «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено 14.12.2021 о 18:23 год., тобто транспортний засіб було зупинено на пів години раніше ніж надійшло повідомлення заявника до «102», окрім того датою та часом фактичного затримання ОСОБА_12 у протоколі зазначено 14.12.2021 19 год., проте як повідомлення до поліції надійшло о 19:01 год., більш того показання свідків щодо часу проведення обшуку, місця де було виявлено речовий доказ різняться;
- слідчий у своєму клопотанні жодним чином не обґрунтував неможливість застосування відносно ОСОБА_12 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що 17.12.2021 ОСОБА_12 був поставлений діагноз «симтоматична епілепсія» та за час перебування його в умовах слідчого ізолятора стан його здоров`я значно погіршився, зокрема, в нього оніміння кінцівок, з`являється слабкість та постійне запаморочення, дезорієнтація у просторі, що унеможливлює подальше його утримання під вартою.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, у випадку прийняття ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
З аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступне.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Колегія суддів зауважує на тому, що апеляційним судом висловлювалась думка щодо обґрунтованості пред`явленої підозрюваному ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 01.06.2022.

Разом із тим, апеляційний суд в черговий раз звертає увагу на те, що на даній стадії кримінального провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.
Окрім того, апеляційний суд зауважує на тому, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо повідомлення про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Разом із тим, апеляційним судом, всупереч доводам сторони захисту, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.

Так, апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному кримінальному провадженні не зменшились ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілого в зазначеному кримінальному провадженні, а також продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі; є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України та посвідки на місце проживання, тобто перебуває на території України без будь-яких законних підстав; офіційно не працевлаштований; йому відомо про особу потерпілого, а також він має процесуальну можливість ознайомлюватись із матеріалами провадження та, як наслідок, анкетними даними свідків, які підлягають безпосередньому допиту під час судового розгляду кримінального провадження по суті в суді 1-ої інстанції; злочин в якому він підозрюється є незакінченим з підстав, що не залежали від його волі.
Більш того, прокурором в ході апеляційного розгляду було повідомлено про те, що підозрюваний ОСОБА_8 розшукується уповноваженими органами респ. Молдови за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 151 ч. 2 літ. d), ст. 287 ч. 3, ст. 287 ч. 3 КК РМ в рамках кримінальної справи № .
Що стосується тверджень захисника щодо порушення слідчим суддею територіальної підсудності при розгляді клопотання слідчого, апеляційний суд вважає їх безпідставними та звертає увагу на наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами ст. 33-1 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчинені декількох епізодів злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та останнє за часом кримінальне правопорушення було вчинено за адресою: АДРЕСА_3 , що відноситься до Київського району м. Одесу, а отже справа підсудна Київському райсуду м. Одеси.
Окрім того, згідно п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.
Так, відповідно до матеріалів провадження досудове розслідування кримінального провадження №0000350 від 04.04.2021 здійснюється СУ ГУНП України в Одеській обл., яке є структурним підрозділом ГУНП України в Одеській обл., юридичною адресою якого є м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, та відноситься до території Київського району м. Одесу, а отже, згідно із сталою практикою Одеського апеляційного суду, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у зазначеному провадженні підсудні Київському райсуду м. Одеси.
Водночас, колегія суддів вважає слушними твердження сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має позитивну характеристику з останнього місця роботи, цивільну дружину та неповнолітню доньку, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не може бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Разом із тим, апеляційний суд приймає до уваги те, що відповідно до паспортних даних підозрюваного його дійсне прізвище ОСОБА_10 , проте з матеріалів провадження вбачається, що останній використовував прізвище ОСОБА_14 , у зв`язку із чим для ідентифікації особи підозрюваного органи досудового розслідування зазначили два прізвища.
Більш того, з наданих стороною захисту документів, зокрема, медичної документації, вбачається, що по-батькові підозрюваного ОСОБА_15 , у зв`язку із чим твердження захисника з цього приводу є безпідставними.
Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги твердження захисника про незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, наявність в нього «симтоматичної епілепсії», проте матеріали справи не містять відомостей про неможливість надання лікування підозрюваному в умовах слідчого ізолятора відсутні.
Положеннями наказу МЮ України №460/5 від 18.03.2013 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.
Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_8 необхідне забезпечити належне лікування, при цьому зазначена обставина не може бути беззаперечною умовою для скасування оскаржуваної ухвали та зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки обвинувачений може отримати кваліфіковану медичну допомогу в межах установи попереднього ув`язнення.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Так, враховуючи те, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, деякі з яких поєднані із погрозою застосування насильства, слідчий суддя вірно продовжив відносно нього строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою без визначення розміру застави, для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 206, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 14.06.2022, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.08.2022, без визначення розміру застави залишити без змін.
Зобов`язати посадових осіб філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській обл., забезпечити належне лікування підозрюваного ОСОБА_8 у встановленому законом порядку.
Копію ухвали надіслати для виконання начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській обл.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4