Дата документу 11.08.2022 Справа № 554/7395/22
Справа № 554/7395/22
Провадження № 1-кп/554/905/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» серпня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відео конференції кримінальне провадження №0001865 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185КК України.

09 серпня 2022 року від прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного корисливого тяжкого кримінального правопорушення, а тому є достатні підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та, з метою ухилення від кримінального покарання, може без перешкод залишити місце свого проживання, переховуватися від суду а також незаконно впливати на свідків та потерпілого. На думку прокурора жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому просить продовжити ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
11 серпня 2022 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або зміну запобіжного заходу з інших підстав на більш м`який запобіжний захід не пов?язаний з триманням під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні про продовження запобіжного заходу, жодним чином не підтверджені, та не обґрунтовані, доказів які б підтверджували факт незаконного впливу на свідків та потерпілого або переховування обвинуваченого від суду також не надано. Зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, не може бути підставою для тримання його під вартою. Крім того обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації та проживання, проживає з матір`ю та дружиною, має на утриманні двох малолітніх дітей, що свідчить про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Також у зв`язку із тим, що на даний час на території міста Харкова та Харківської області проходять масові бойові дії, здійснюються авіаційні, ракетні та артилерійські обстріли, що є реальною та фактичною загрозою для життя та здоров`я обвинуваченого, захисник просить прокурора звернутися до суду з клопотання про скасування запобіжного заходу для проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації або змінити запобіжний захід на більш м`який не пов?язаний із триманням під вартою.

У підготовчому судовому засіданні прокурорОСОБА_4 зазначила, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження по справі та повернення обвинувального акту немає, вказане кримінальне провадження підсудне цьому суду, а тому можливо призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та просила задовольнити. Проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу на більш м`який заперечувала в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є його заява про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду без його участі, претензій матеріального характеру не має, цивільний позов заявляти не буде.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку прокурора про призначення кримінального провадження до судового розгляду. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, обравши відносно нього більш м`який запобіжний захід.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у письмовому клопотанні. Також зазначив, що ризики, зазначені прокурором, жодним чином не обґрунтовані, не підтверджені, а тому можливо обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.06.2022 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк застосування до 13.08.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Вирішуючи одночасно подані клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про зміну запобіжного заходу, суд враховує, що дійсно ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п?яти до восьми років.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства чи суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії», заява № 33977/96 від 26.07.2001, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тому, на думку суду, дійсно, існує певна ймовірність того, що обвинувачений може вдатись до відповідних дій, а отже про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув?язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість покарання є визначальним елементом під час оцінки ризику переховуватись від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість кримінального правопорушення (рішення у справі «Мамедова проти Росії»).

Також, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні. Зокрема, у справі "Волощук проти України" ("Sergey Volosyuk v. Ukraine", рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини наголосив, "Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою... Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання" (пункти 37, 38).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вважається таким, що раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, у зв`язку із тим, що покарання у виді штрафу за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України відбув 22.01.2021 року, сплативши визначений розмір штрафу, вирок Московського районного суду м. Харкова від 02.08.2021 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі з випробуванням 3 роки, не набрав законної сили, оскільки Полтавським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги, яке призначено до розгляду на 29.11.2022 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2009 року народження.
Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_3 має міцні соціальні зв?язки.

Доводи прокурора щодо того, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом погроз, вмовлянь, з метою зміни їх показів, суд вважає безпідставними та такими, що не доведені під час розгляду клопотання.

Крім того, впливу на потерпілого та свідків можна уникнути шляхом покладення обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме уникнення спілкування з будь-якою особою.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 немає законних джерел прибутку та є особою раніше судимою за вчинення корисних злочинів, про що зазначено у клопотанні, то, як було зазначено вище, ОСОБА_3 в силу вимог ст. 89 КК України вважається раніше не судимою особою.

Таким чином, оцінюючи ризики, на які посилаються прокурор, як на одну з підстав для продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що Європейський суд з прав людини вбачає порушення права на особисту недоторканність та свободу у випадках, коли суди у своїх рішеннях про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежуються «схематичними» мотивами, як «неналежна поведінка обвинуваченого», «тяжкість покарання, що загрожує» тощо (рішення у справі «І.А. проти Франції»). В ухвалі суду мають бути зазначені обставини, що дають підставу очікувати, що цей ризик (ризики) справдяться і для цього слідчий, прокурор мають надати суду докази цього (рішення у справі «Александр Макаров проти Росії»). Суд не повинен керуватись припущеннями про наявність ризику (ризиків) обґрунтовуючи застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, інакше це б свідчило про явну зневагу до презумпції невинуватості.

Вищевикладені судом в ухвалі суду обставини, спростовують доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої національні суди повинні з?ясувати, чи є тримання особи під вартою єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов?язків, а також можливість обмежитися в даному випадку застосування менш сурового (альтернативного) запобіжного заходу: «Клішин проти України» від 23.02.2012 року «Підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами. Небажання особи зізнатися чи дати «потрібні показання» не можуть бути підставами для взяття під варту».

З урахуванням вимог ст. 331 КПК України, виходячи з положень ст.ст. 177, 183, 194 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , обставини вчинення ним вказаного злочину, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку, міцні соціальні зв`язки, суд вважає, що у клопотанні прокурора про продовження ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, оскільки вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов?язків, а отже його належну поведінку та запобігання ризику, визначеного у п.1 ч.1 вказаної статті, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною покидати місце проживання у період часу з 22.00 годин до 07.00 годин, без застосування електронних засобів контролю, строком на 60 днів, з покладенням на нього обов?язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 в частині скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд вважає необхідним зазначити.
Відповідно до ч.1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Як вбачається з вимог ч.2 ст. 616 КПК України, за результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували факт звернення обвинуваченого до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а враховуючи вимоги ч.ч.1,2 ст. 616 КПК України, лише за результатами розгляду даного клопотання прокурор має право звернутися до суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
В даному випадку до суду з відповідним клопотанням звернувся захисник обвинуваченого, тобто неналежна особа.
Крім того, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 всупереч вимогам ст. 616 КПК України, не містить викладу обставин, які свідчать про те, що ОСОБА_3 підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та не має висновку про придатність особи обвинуваченого до несення військової служби в умовах воєнного стану.
У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про те, що клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 в частині скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, задоволенню не підлягає, а в частині зміни запобіжного заходу на більш м`який слід задовольнити.
Також, відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодекс.

Оскільки розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора та заперечення на ухвали слідчих суддів, що подані захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 , в цьому підготовчому судовому засіданні не надається можливим, суд вважає необхідним відкласти підготовче судове засідання на іншу дату.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 199, 201, 331, 369-372, 616 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання процесуального прокурора Салтівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміну запобіжного заходу на більш м`який задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною покидати місце проживання у період часу з 22 годин 00 хвилин до 07 годин 00 хвилин, без застосування електронних засобів контролю, на строк 2 /два/ місяці, тобто до 11 жовтня 2022 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої.

В інші частині клопотання відмовити.

Визначити строк дії ухвали тривалістю два місяці - до 11 жовтня 2022 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Харківському РУП №2 ГУНП в Харківській області.

Харківському РУП №2 ГУНП в Харківській області негайно поставити на облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який буде відбувати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Крім того, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі 0,25 розміру мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 .

Відкласти підготовче судове засідання з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України на «20» вересня 2022 року на 11 годину 00 хвилин, про що повідомити процесуального прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та захисника.

Копію ухвали надіслати учасникам кримінального провадження, до відома, а ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та Харківському РУП №2 ГУНП в Харківській області, для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
У разі, якщо особа перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду
м. Полтави: ОСОБА_1