Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1743/21
УХВАЛА

2 серпня 2022 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області:

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001233 від 8 липня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

В провадженні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області перебуваєкримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001233 від 8 липня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

На адресу суду 26 липня 2022 року надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про доручення органу досудового розслідування, Хмельницькому РУП ГУНП в Хмельницькій області, проведення повторних слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . В клопотанні зазначив, що під час досудового розслідування було проведено слідчі експерименти з потерпілим ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 в кабінеті слідчого № 422 по АДРЕСА_1 ; свідком ОСОБА_10 в с. Правдівка Ярмолинецького району по вулиці Чкалова, свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в с. Михайлівка Ярмолинецького району по вулиці Центральна. Після проведення слідчих експериментів слідчими на досудовому розслідуванні були призначені додаткові судово-медичні експертизи. За висновками додаткових судово-медичних експертиз визначено, що отримані тілесні ушкодження можуть частково відповідати механізму заподіяння тілесних ушкоджень та могла утворитися лише частина тілесних ушкоджень, які визначені у висновку експерта № 549 від 19-29 липня 2021 року. А, відтак, вище вказані висновки є лише припущенням без конкретної вказівки на отримані тілесні ушкодження. Крім того, два слідчих експерименти були проведені у приміщенні кабінету слідчого, один в зовсім іншій місцевості і тільки два, можливо, в приблизних умовах. Слідчий експеримент з обвинуваченим взагалі не проводився.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні підтримали вказане клопотання.

Прокурор заперечила проти задоволення зазначеного клопотання, зазначила суду, що зі всіма переліченими особами були проведені слідчі експерименти, які зафіксовані на відеозапис. В той же час, обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від проведення слідчого експерименту. Та обставина, що деякі слідчі експерименти були проведені в кабінеті слідчого, не впливають на допустимість цих доказів, адже необхідно було саме відтворити механізм утворення тілесних ушкоджень в потерпілого.

Представник потерпілого заперечив проти задоволення вказаного клопотання, суду пояснив, що захисник обвинуваченого вже звертався до суду із подібним клопотанням і ухвалою суду йому було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Згідно статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

А приписом частини 1 статті 89 КПК України встановлено що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Тобто, питання допустимості зазначених доказів судом буде вирішене під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про доручення органу досудового розслідування, Хмельницькому РУП ГУНП в Хмельницькій області, проведення повторних слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , - необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 92, 94, 333, 372 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1