Справа № 308/7143/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01.09.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : захисника підозрюваної ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/413/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2022 року, відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 (далі - слідчий), погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 (далі - прокурор) у кримінальному провадженні №0000631, внесеному 09 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ровеньки Луганської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, яка тимчасово не працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше судимої.

Цією ухвалою щодо підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

З матеріалів клопотання убачається, що 09 червня 2022 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином, за яке у разі визнання ОСОБА_5 винуватою, їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Слідчий у клопотанні вказує на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: існує ймовірність того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_5 відомі їхні анкетні дані; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий у клопотанні також зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 28 грудня 2021 року вироком Ужгородського міськрайонного суду засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0001149, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки, та відносно якої 28 січня 2022 року в кримінальному провадженні №0000840 за ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України до Ужгородського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт, розгляд якого досі триває, а у кримінальному провадженні №0000391 від 31.05.2022 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України слідчим суддею відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, яка 28.04.2022 була сплачена, однак остання вчинила новий злочин. У клопотанні слідчий зазначає, що наразі існує необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків та задля запобігання настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчий звертає увагу на те, що підозрювана ОСОБА_5 , ніде не працює і не має постійного джерела доходу, неодноразово вчиняла кримінальні правопорушення, що є підставою для висновку, що підозрювана, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Тому, враховуючи вищенаведене, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваної, - просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке може понести покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. На думку слідчого судді, є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Водночас, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за якими ОСОБА_5 здійснює догляд, фактів ухилення матері від піклування про дітей не встановлено, що суттєво зменшує встановлені ризики, та свідчить про можливість запобігання таким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. З огляду на наведені обставини, враховуючи те, що прокурором та слідчим також доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту, який на думку слідчого судді забезпечить дотримання підозрюваною ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження, та може забезпечити запобігання можливим ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, просить її скасувати. Стверджує, що слідчий суддя не врахував доводи органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, який вчинено повторно, в умовах воєнного стану. Окрім цього, апелянт зазначає, що слідчий суддя залишив поза увагою і наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого, і те, що вони існують. Так, є імовірність того, що підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; вчинити спроби незаконного впливу на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначає, що підозрювана, перебуваючи на волі, а саме у період відбування іспитового строку та дії двох запобіжних заходів у вигляді застави в інших кримінальних провадженнях, продовжує вчиняти нові тяжкі злочини. На думку апелянта, інші, більш м`які запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника підозрюваної ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядаються за відсутності прокурора та підозрюваної, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: прокурор та підозрювана належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день прокурор та підозрювана не подавали; у розгляді апеляційної скарги брав участь захисник підозрюваної ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_6 , який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваної; прокурор ОСОБА_7 подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 знаходиться кримінальне провадження, внесене 09.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за № 0000631, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання права підозрюваної ОСОБА_5 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема копіями протоколів: прийняття заяви від ОСОБА_13 від 08.06.2022, огляду місця події від 08.06.2022, допиту представника потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 09.06.2022, затримання підозрюваної у порядку ст. 208 КПК України від 08.06.2022, та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Також апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення сторонами кримінального провадження не оспорюється.
З огляду на характер та конкретні обставини вчинення діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винуватою (позбавлення волі на строк до восьми років), апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування ризиків незаконного впливу підозрюваної на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Наявність цих ризиків підтверджується тим, що свідки у кримінальному провадженні ще не допитані судом, а ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, і при цьому, у провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебувають обвинувальні акти щодо ОСОБА_5 за вчинення ряду кримінальних правопорушень, у тому числі й аналогічних.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що слідчий суддя дав належну оцінку даним про особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка має постійне місце проживання та на утриманні трьох малолітніх дітей, що свідчить і про наявність у неї міцних соціальних зв`язків.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , як підозрюваної у кримінальному провадженні, зокрема й запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам переховування від органу досудового розслідування чи суду, незаконного впливу підозрюваної на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Погоджуючись із вищенаведеними висновками, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 . Тому, доводи слідчого та прокурора в цій частині апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і в апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки, зокрема й запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б свідчили про те, що підозрювана ОСОБА_5 не виконуватиме покладені на неї процесуальні обов`язки.
При цьому, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що наявність у підозрюваної трьох малолітніх дітей, за якими вона здійснює догляд суттєво зменшує встановлені ризики, а сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо неї найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виконання покладених на неї обов`язків як підозрюваної, а також запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновків слідчого судді про можливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування щодо підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою
Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, який вчинено повторно, в умовах воєнного стану, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не дають підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу і не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Із урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що є імовірність того, що підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження і спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, як такі, що не спростовують висновків слідчого судді та не свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що підозрювана, перебуваючи на волі, у період відбування іспитового строку та дії двох запобіжних заходів у вигляді застави у інших кримінальних провадженнях, продовжує вчиняти нові тяжкі злочини.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді на момент розгляду апеляційної скарги сплив, що свідчить про те, що вона втратила чинність у часі.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що лише за допомогою застосування щодо ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого нею кримінального правопорушення.
Тому, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 1 ст. 181 та ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також відповідно до ч. 7 цієї статті визначено строк їхньої дії.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, а прокурор, не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, позбавив себе можливості заявити клопотання чи надати будь-які докази у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та обрано відносно неї запобіжний захід - домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: