Справа № 192/873/22
Провадження № 1-кс/192/191/22
Ухвала
іменем України
15 липня 2022 року

Слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржниці ОСОБА_3 ,

представника скаржниці ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 25 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2021 року за № 0000112,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 25 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2021 року за № 0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу, посилається на те, що 02.06.2021 звернулася до поліції із заявою про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме спричинення їй тілесних ушкоджень, що сталося 30.05.2021 близько 21 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому також зверталася про вчинення ним аналогічних правопорушень. 18.06.2021 її визнано потерпілою у кримінальному провадженні.

Не отримавши жодних повідомлень про результати досудового розслідування, 27.05.2022 звернулася із відповідною заявою та їй було повідомлено, що кримінальне провадження закрите. Копію постанови про закриття кримінального провадження отримала 29.06.2022.

Скаржниця вважає, що висновки щодо відсутності у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передчасні та необґрунтовані. Перевірка обставин, на які вона посилалась у заяві, дізнавачем проведена поверхнево, дізнавач посилається лише на свідчення ОСОБА_5 , не враховуючи її свідчення та покази свідків. Крім того, ОСОБА_5 зазначає про свідка ОСОБА_6 , який був присутній при конфлікті 30.05.2021. Між тим, зазначеного свідка допитано не було. Також не було допитано поліцейського ОСОБА_7 , який був присутній при конфлікті 20.06.2021. Крім того, вона неодноразова повідомляла дізнавача про необхідність допитати як свідка сусідку ОСОБА_8 , яка була присутня при спричинення ОСОБА_5 , їй, ОСОБА_3 , тілесних ушкоджень. Також дізнавачем не проведено слідчого експерименту за її участю та участю судово-медичного експерта.

2 та 3 червня 2021 року нею було надано акти про підтвердження факту наявності у її телефоні листування із чоловіком, та скрін-шоти листування, які долучені до матеріалів кримінального провадження, проте не зроблено їх огляду та не надано оцінку змісту листування, яке містить погрози з боку ОСОБА_5 на її адресу.

Крім того, 25.06.2021 дізнавачем було надано оперативним співробітникам доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме встановлення свідків та очевидців події, проте матеріали кримінального провадження не містять рапорту оперативних співробітників про результати виконання доручення.

В судовому засіданні скаржниця та її представник скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Ні дізнавач, ні прокурор в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Оскільки, з огляду на правила, визначені ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя постановив здійснювати розгляд скарги за відсутності прокурора та дізнавача.

Заслухавши пояснення скаржниці та її представника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

З витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що 30.05.2021 близько 21 год. 30 хв. за місцем мешкання у АДРЕСА_1 їй були завдані тілесні ушкодження. За її заявою 03.06.2021 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження № 0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

25 листопада 2021 року дізнавач сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області постановив закрити вказане кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами частини 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені статтею 91 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналіз наведених правових приписів дає підстави для висновку, що для прийняття рішення дізнавач повинен був зібрати докази, дослідити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження було допитано лише потерпілу ОСОБА_3 , чоловіка потерпілої - ОСОБА_5 , їхню дочку ОСОБА_9 .

Також було допитано ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили, що про конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 їм відомо лише зі слів ОСОБА_3 , тобто вони не були безпосередніми свідками конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, дізнавачем не було допитано, зокрема, поліцейського Руденка, який, як стверджує ОСОБА_5 , був свідком того, що 30.05.2022 під час приїзду поліції він тілесних ушкоджень дружині не завдавав. У матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про проведення огляду місця подія, проведення слідчого експерименту з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Дізнавач не спростував доводи заявниці та у постанові про закриття кримінального провадження належним чином не обґрунтував свої висновки.

Слідчий суддя вважає, що дізнавач не вжив всіх передбачених процесуальним законом заходів задля встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні та не дослідив всіх обставини кримінального провадження, а тому така постанова підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 9, 303 307 КПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 25 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000112, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1