СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2328/22
ун. № 759/9354/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представник власника майна ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання
представник власника майна ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2021 у кримінальному провадженні за №0000881 від 01.10.2020,за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 08.08.2022 надійшло клопотання представник власника майна ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2021 у кримінальному провадженні за №0000881 від 01.10.2020,за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, арешту майна, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :75:195:0028, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 .
Дане клопотання скаржник обґрунтовує тим, що слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ухвалою від 15.01.2021 у кримінальному провадженні за №0000881 від 01.10.2020,за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, розглянула та задовольнила клопотання заступника керівника КМП № 8, про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером № :75:195:0028, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонила власнику, іншим особам, будь-яким державним та приватним органам, установам, підприємствам та організаціям у володінні користуванні чи розпорядженні яких знаходяться земельні ділянки з кадастровим номером :75:195:0028, здійснювати будь-які будівельні роботи за ознаками злочину, передбачено ч. 1 ст. 358 КК України.
Відповідно до ст. 174 КПК України скаржник вважає, що права власника земельної ділянки ОСОБА_5 з січня 2021 року по сьогоднішній день порушені та вимагають судового захисту на підставі наступного:
- формального посилання на постанову від 13.01.2020 про визнання земельної ділянки речовим доказом;
- накладення арешту на майно становить необґрунтований тягар для власника майна;
- за оскарженою ухвалою слідчого судді не вбачається, яким саме критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, відповідає земельна ділянка з кадастровим номером :75:195:0028, як речовий доказ, та у чому полягають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Враховуючи дані обставини, Заявник вважає, що таке втручання в його майнові права, який не є стороною у кримінальному провадженні, не є виправданим.
У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити в повному обсязі. Крім того, зазначила, що арешт накладено не обґрунтовано, а земельна ділянка набута законним шляхом, строк досудового розслідування не вмотивовано довгий, дій щодо розслідування кримінального провадження не вчинялося.
У судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що на даний час здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. Земельна ділянка з кадастровим номером :75:195:0028, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , визнана речовим доказом. Підстави для накладення арешту на вказану земельну ділянки на день розгляду клопотання були. Окрім того, прокурор долучила копії документів, які підтверджують обґрунтованість накладення арешту.

Вислухавши доводи представника власника майна, думку прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відтак, КПК України надає суду першої інстанції вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.
У судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора відділу дізнання Святошинського УП ГУНП в м. Києві від 13.01.2020, визнано речовими доказами земельну ділянку по АДРЕСА_1 , зокрема, земельну ділянку кадастровий номер :75:195:0028, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 .

Під час дізнання встановлено, що невстановлена особа у невстановлений час та місце підробила рішення КМДА від 17.12.2015 року № 321/321, згідно якого 27.03.2019 було здійснено первинну реєстрацію права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .
Також органом дізнання встановлено, що при опрацюванні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) встановлено, що земельна ділянка (кадастровий номер-:75:195:0028) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2019 № 573 перебуває у приватній власності ОСОБА_5 (рішення про державну реєстрацію нерухомого майна від 29.03.2019 № 46221815).
Первинна реєстрація права власності на дану земельну ділянку була здійснена 27.03.2019 № 46181204 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за ОСОБА_7 на підставі рішення Київської міської ради від 17.12.2015 № 321/321.
При цьому, Київська міська рада як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста Києва жодних рішень щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером :75:195:0028 для будівництва і обслуговування житлового будинку, в тому числі рішення від 17.12.2015 № 321/321 про передачу ОСОБА_7 , у власність чи користування не приймала.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З урахуванням досліджених обставин, в цьому кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи.
На підставі наведеного, слідчий суддя дійшов до переконання, що представником власника майна не було доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, а саме, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки арештоване майно є речовим доказом в кримінальному провадженні, а тому в цілях подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, в задоволенні клопотання заявника слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2021 у кримінальному провадженні за №0000881 від 01.10.2020,за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1