Справа № 136/1267/22
провадження №1-кс/136/307/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 23.08.2022, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, мотивуючи тим, що у провадженні Слідчого відділу ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000081 від 01.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, у якому йому, ОСОБА_3 , повідомлено про підозру.

Ураховуючи те, що досудове розслідування проводиться не повно, зокрема не встановлено фактичні обставини, за яких йому, ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження, тому 23.08.2022 ним було подане клопотання слідчому, відповідно до якого він просив наступне:

- встановити, за яких обставин ОСОБА_6 01.08.2022 було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому 2-х ребер. Оскільки, відповідно висновку експерта № 590 /606 слідує, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 виникли від травматичної дії (удару, тертя). Чіткого розмежування якими саме діями ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому ребер експертом не відображено. До показів свідків, які є членами сім`ї ОСОБА_6 , що він наніс удар кулаком в область грудей, що можливо спричинило перелом ребер, слід відноситись критично, оскільки вони є зацікавленою стороною. Він, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 удари кулаками в область ребер не наносив, а допускає, що ОСОБА_6 тілесні ушкодження міг отримати за обставин, коли в період конфлікту 01.08.2022 він стягнув із нього сорочку, натягнувши йому, ОСОБА_3 її на голову, останній діючи в стані необхідної оборони, намагаючись звільнитись від утримання останнього, відштовхнув ОСОБА_6 , в результаті чого, той вдарився об виступаючі частини вантажного автомобіля та міг отримати перелом ребер. Тобто за даних обставин, ОСОБА_6 міг отримати середньої тяжкості тілесні ушкодження з необережності, відповідно в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Той факт, що події відбувались в безпосередній близькості від автомобіля підтверджують свідки, в тому числі дружина ОСОБА_3 і сам потерпілий.

- провести слідчий експеримент з тим, щоб встановити, на якій висоті розташовані виступаючі частини автомобіля та чи міг ОСОБА_6 із урахуванням обставин конфлікту отримати тілесні ушкодження у вигляді перелому ребер вдарившись об виступаючі частини автомобіля.

- провести одночасний допит його, ОСОБА_3 та водія вантажного автомобіля, оскільки інші свідки є зацікавленою стороною, відповідно є сумніви в об`єктивності їх показань. В ході якого усунути протиріччя в показаннях, зокрема, чи бачив водій, що ОСОБА_6 стягнув із ОСОБА_3 сорочку, натягнувши її йому на голову. При цьому ОСОБА_3 намагаючись звільнитись від утримання в безпосередній близькості від автомобіля, відштовхнув ОСОБА_6 , та чи бачив, як він вдарився об виступаючі частини автомобіля та чи терлися вони об автомобіль в період конфлікту, утримуючи один другого.

- оскільки, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження 01.08.2022, а до СМЕ звернувся лише наступного дня, необхідно встановити чи міг він отримати їх в іншому місці на протязі доби. Для чого необхідно допитати працівників поліції, які в складі слідчо-оперативної групи виїжджали 01.08.2022 на місце події. В ході допиту яких встановити чи скаржився їм на болі в області ребер ОСОБА_6 , та що повідомляли присутні про обставин спричинення тілесних ушкоджень сторонам конфлікту.

За наслідками розгляду поданого клопотання, 25.08.2022 слідчим СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання у повному обсязі, яку він, ОСОБА_3 отримав 29.08.2022.

Вказану постанову ОСОБА_3 вважає незаконною та такою, що має бути скасована, а слідчого слід зобов`язати вчинити дії направлені на виконання його клопотання від 23.08.2022, що послугувало підставою звернення до суду із даною скаргою.

Ухвалою слідчого судді від 06.09.2022 було відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 та витребувано матеріали кримінального провадження, в рамках якої подано скаргу.

Як було встановлено із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 набув статусу підозрюваного, йому було призначено захисника ОСОБА_8

09.09.2022, 14.09.2022 слідчим суддею розгляд скарги відкладався з метою забезпечення прав підозрюваного на участь в судовому засіданні його захисника чи скористатись правом на залучення іншого захисника, у зв`язку із неможливістю захисника ОСОБА_8 прибути до суду.

15.09.2022 у судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтвердив, що здійснювати захист своїх прав у даному судовому засіданні буде самостійно, що зафіксовано протокольною ухвалою, оскільки як було встановлено призначений йому захисник перебуває за межами області при проведенні першочергових слідчих дій в іншому кримінальному провадженні, а іншого він не бажає.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, що у ній наведено, просив її задовольнити, мотивуючи тим, що слідчі недобросовісно та неналежним чином проводять досудове розслідування у даному кримінальному провадженні,що стало підставою звернення до слідчого із даним клопотанням, в задоволенні якого він відмовив, утім їх рішення, дії та бездіяльність попередньо він не оскаржував. Його відмова від дачі показів, в силу ст.63 КК України, мотивована була узгодженою позицією із захисником. Вважає, що ініційовані ним слідчі дії мали бути проведені з метою перевірки його версії.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_5 просила в задоволенні скарги відмовити, мотивуючи тим, що винесена слідчим у даному кримінальному провадженні оскаржувана підозрюваним постанова є законною, мотиви відмови наведені. Також зазначила, що було проведено усі необхідні слідчі дії на перевірку обставин даного кримінального правопорушення. Крім цього, з метою виключення будь яких сумнівів з приводу ініційованого ОСОБА_3 клопотання було проведено додаткові допити потерпілого та свідків, що виключають отримання потерпілим тілесних ушкоджень об автомобіль чи їх отримання до 01.08.2022, отож така версія сторони захисту спростовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а такі дії ОСОБА_3 направлені на затягування досудового розслідування, у якому йому пред`явлено підозру.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали додані до скарги, матеріали кримінального провадження, які було надано на вимогу слідчого судді, встановив, що 01.08.2022 за заявою ОСОБА_6 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

01.08.2022 за повідомленням дізнавача СД Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 було повідомлено про початок досудового розслідування даного кримінального провадження.

Цього ж дня дізнавачем було залучено до провадження в якості потерпілого ОСОБА_6 , вручено йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, відтак останній набув статусу потерпілого.

У рамках кримінального провадження було проведено судово медичну експертизу та складено висновок №509/606, яким констатовано, що отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 7-8 ребер зліва без зміщення відламків належать до ушкоджень середньої тяжкості; синці на обличчі справа на боковій поверхні грудної клітки зліва, на передній поверхні грудної клітки справа, синці з осадженням шкіри на передній поверхні грудної клітки справа, на правому плечі належать до легких тілесних ушкоджень.

З урахуванням висновків експерта, постановою від 10.08.2022 було змінено правову кваліфікацію кримінального проступку за ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.122 КК України.

10.08.2022 визначено групу слідчих, до якої входить поміж інших слідчий ОСОБА_7 .

17.08.2022 ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

23.08.2022 ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій, за наслідками розгляду якого слідчими ОСОБА_7 було винесено постанову 25.08.2022, якою в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено у повному обсязі, яка є предметом судового розгляду, а копію вказаної постанови вручено підозрюваному 29.08.2022.

Не погодившись із рішенням слідчого, підозрюваний звернувся до слідчого судді із скаргою на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК України.

Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого - регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.

Право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому, передбачено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене.

Слідчим суддею встановлено, що предметом оскарження у даній скарзі є відмова слідчого у з`ясуванні за яких обставин ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження, якими саме діями їх спричинено, відмовлено у проведенні слідчого експерименту, одночасного допиту підозрюваного та свідка у цьому кримінальному провадженні та допиту працівників поліції.

Слідчий суддя враховує, що правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення таких дій відповідно до обставин кримінального провадження.

Так, слідчий суддя розглядаючи скаргу та даючи оцінку обґрунтованості внесеного ОСОБА_3 клопотання встановив таке.

Із письмових пояснень ОСОБА_3 від 01.08.2022 відібраних дізнавачем ОСОБА_9 наявних в матеріалах кримінального провадження (а.с.28 Кримінального провадження), за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України слідує, що 01.08.2022 близько 16:30 години він перебував на вулиці близько місця проживання зі своєю дружиною та двома онуками, вийшовши на вулицю побачив, що біля сусіда ОСОБА_6 стоїть вантажний автомобіль, який частково заїхав на земельну ділянку, яка належить сільській раді, яку він доглядає, де раніше висадив дерева, підійшовши ближче помітив зірвану стрічку та зломаний один із кілочків, на що зробив зауваження водієві та попросив забрати транспортний засіб, після чого до нього підбіг сусід ОСОБА_6 , який почав його ображати, взявши руками за рубашку та стягнувши її йому на голову, при цьому виникла шарпанина, не міг бачити як ОСОБА_6 заподіював йому тілесні ушкодження, а коли він відступився від ОСОБА_6 , який притягнув до кабіни автомобіля, то побачив, що сорочка була порвана і на тілі були ушкодження. Оскільки він був схвильований, то не бачив хто був поруч, тілесних ушкоджень не спричиняв нікому.

Із протоколу допиту потерпілого від 01.08.2022 встановлено, що 01.08.2022 біля 16:40 годині до нього додому привезли тротуарну плитку, біля його подвір`я зупинився автомобіль, щоб її вигрузити, побачивши це сусід ОСОБА_3 прибіг на вулицю та почав кричати до водія автомобіля ОСОБА_10 , що він не правильно зупинився, тоді він, ОСОБА_6 втрутився у суперечку в ході якої ОСОБА_3 першим кулаком правої руки завдав удар йому в ребро з лівої сторони та спричинив тілесні ушкодження у виді садна забою, після чого він, ОСОБА_6 , схопив його за верхній одяг і почав зупиняти тримаючи за тулуб за руки, після чого ОСОБА_3 вдарив його під око з правої сторони у височну бровну частину, де утворилась гематома. Обороняючись кулаками його не бив, штовхав та відпихав від себе руками і можливо спричинив тілесні ушкодження з необережності. Після чого дружина ОСОБА_11 та син ОСОБА_12 їх розборонили.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_13 слідчим суддею встановлено, що останній привіз 01.08.2022 в с. Оратів тротуарну плитку на транспортному засобі DAF на замовлення ОСОБА_6 до його подвір`я, на вулиці почав припарковувати автомобіль щоб розгрузити плитку. В цей час біля нього перебував ОСОБА_6 , а на подвір`ї перебувала його дружина із сином. В цей час біля 16:40 год. до них підбіг невідомий чоловік, як йому стало відомо ОСОБА_3 він почав до нього кричати чому поламали дрова, в розмову втрутився ОСОБА_6 і почали з`ясовувати стосунки із ОСОБА_3 , після чого останній вдарив його у тулуб (ребра) з ліва, після чого ОСОБА_6 його схопив за верхній одяг та почав стримувати між ними була сварка її бачили дружина та син ОСОБА_14 , які їх розтягнули. Крім цього, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_14 удар в праву сторону у вилочну частину, щоб ОСОБА_6 бив він не бачив.

Із протоколу допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 встановлено обставини, що є аналогічними у показах потерпілого та свідка ОСОБА_13 , вони між собою узгоджуються.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_16 слідує, що 01.08.2022 о 16:40 год на скверик за яким вони із чоловіком доглядають заїхала машина (фура), з якої сусід ОСОБА_17 розгружав плитку. Цей автомобіль наїхав на дерево молодої ялини, ще крім того поламав стовпчика, на якому була огороджувальна стрічка. ЇЇ чоловік вирішив піти до автомобіля і зробити людям зауваження, але одразу сусід ОСОБА_18 накинувся на нього, взяв його за рубашку, стягнувши її і натягнув її йому на голову і своїми руками наносив удари ОСОБА_10 в область голови та тіла, скільки не знає, далі вони з дружиною ОСОБА_6 їх розтягнули.

Відповідно до протоколу допиту підозрюваного останній відмовився від дачі показань без отримання безоплатної правової допомоги, а у подальшому після призначення захисника ОСОБА_8 , відмовився від показів, в силу приписів ст.63 Конституції України.

Аналізуючи вищевказані матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що повідомлені потерпілим, підозрюваним та свідками у цьому кримінальному провадженні обставини станом на час повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України від 17.08.2022, версія сторони захисту щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим внаслідок удару об транспортний засіб не розглядалась, оскільки такі обставини не повідомлялись а ні потерпілим, а ні підозрюваним та жодним із свідків, які були допитані.

Тобто на час винесення слідчим оскаржуваної ОСОБА_3 постанови зібрані у кримінальному провадженні докази виключали повідомлену ОСОБА_3 версію щодо можливості отримання ОСОБА_19 тілесних ушкоджень об транспортний засіб.

Слідчий суддя враховує, що для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 688/788/15-к, від 8 жовтня 2019 р. у справі N 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 р. у справі N 754/17019/17, від 16 вересня 2020 р. у справі N 760/23459/17 та ін.).

До початку розгляду даної скарги слідчим ОСОБА_5 , яка входить до групи слідчих у цьому кримінальному провадженні, відповідно до постанови від 09.09.2022, було надано протоколи додаткових допитів потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні від 13.09.2022, із додатками до них, які вказують на те, що вірогідність отримання потерпілим тілесних ушкоджень шляхом удару об виступаючі частини вантажного автомобіля виключається, оскільки ОСОБА_6 стояв, а удари завдавались ОСОБА_3 , перший не падав та перебував на відстані від транспортного засобу 1-2 метри.

Із додаткового допиту потерпілого встановлено, що ушкодження ребер до 01.08.2022 у нього не було.

Встановлені слідчим суддею обставини свідчать про те, що версія сторони захисту, що була ініційована шляхом подачі клопотання в частині перевірки обставин щодо вдаряння потерпілого об транспортний засіб чи отримання тілесних ушкоджень у вигляді пошкодження ребер потерпілим до 01.08.2022 була слідчими перевірна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для проведення слідчого експерименту, про який клопотав ОСОБА_3 відсутні.
Що стосується порушеного клопотання підозрюваним в частині одночасного його допиту та свідка ОСОБА_20 , то слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині не ґрунтується на вимогах КПК України, оскільки така потреба є, коли встановлено суперечності між показами, що зібрані вже в матеріалах кримінального провадження, тоді як із матеріалів кримінального провадження було встановлено, як вже слідчим суддею зазначалось вище, що підозрюваний відмовився від дачі показів на підставі ст.63 Конституції України, а інші протоколи допиту підозрюваного в матеріалах відсутні.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що відсутні були у слідчого підстави для допиту працівників поліції, оскільки як було встановлено із матеріалів кримінального провадження будь-які відомості, що в складі слідчо-оперативної групи останні виїжджали 01.08.2022 на місце події, - не містять, відомості про вчинене кримінальне правопорушення було внесено за заявою потерпілого ОСОБА_21 .

При цьому, в ході розгляду скарги ОСОБА_3 інших доказів слідчому судді не надав та вказаних обставин не спростував.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя також враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя приймає до уваги, що при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК, саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження, чи сприяти затягуванню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання підозрюваного про вчинення слідчих (розшукових) дій та винесенні оскаржуваної підозрюваним постанови слідчим було дотримано вимог ст. 2, 9, 92, 93, 94, 110 КПК України, оскаржувана постанова містить мотиви її відмови на усі порушені останнім у клопотанні питання , слідчим проведено перевірку версії сторони захисту та зібрано на підтвердження цього відповідні докази, їх неповноту ОСОБА_3 на час розгляду скарги не довів, відтак слідчий суддя не вбачає на час розгляду скарги правових підстав для задоволення даної скарга, оскільки це сприятиме затягуванню досудового розслідування, що є неприпустимим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 23.08.2022, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000081 від 01.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Копію ухвали направити до Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та повернути матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали, яка не підлягає оскарженню можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено учасникам кримінального провадження 20.09.2022 о 09:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_22