Житомирський апеляційний суд
Справа №272/1326/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.213 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретарів ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000481 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 липня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Поляна, Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, фізичної особи підприємця, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого за ч.1 ст.213 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 за ч.1 ст.213 КК України. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_7 металобрухт за місцем свого проживання не приймав. Вказує, що приймаючи рішення, суд першої інстанції належним чином не проаналізував всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази та надав невірну оцінку поясненням обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також письмовим доказам. Надає свою оцінку вказаним доказам та вважає їх неналежними та недопустимими доказами. Вважає, що докази, які покладені в основу вироку не доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 15 липня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн.
Звільнено ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 213 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності .
Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, ОСОБА_7 скоїв умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин: статтею 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року та Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 року визначено, що операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами та діяльність, пов`язана із заготівлею, переробкою брухту чорних металів і його металургійною переробкою, провадиться у порядку, встановленому законодавством.
В порушення вимог ст.4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 року ОСОБА_7 здійснював прийом брухту чорних металів без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, що виразилося в купівлі металобрухту у фізичних осіб за ціною в межах від 1 грн. 60 коп. до 2 грн. 40 коп. за 1 кг.
Вказані дії ОСОБА_7 вчиняв з травня 2016 року, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, до моменту виявлення та припинення його діяльності працівниками Андрушівського ВП ГУНП в Житомирській області.
Так, у травні 2016 року ОСОБА_7 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно придбав у ОСОБА_10 брухт чорних металів промислового значення загальною вагою 10 кілограм за ціною 1 грн. 60 коп. за один кілограм на загальну суму 16 грн.
На початку жовтня 2016 року ОСОБА_7 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), за вище вказаним місцем свого проживання незаконно придбав у ОСОБА_9 брухт чорних металів промислового значення загальною вагою 40 кілограм за ціною 2 грн. 20 коп. за один кілограм, які в подальшому обміняв на продукти харчування.
25 жовтня 2016 року ОСОБА_7 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), за вище вказаним місцем свого проживання незаконно придбав у ОСОБА_15 брухт чорних металів промислового значення загальною вагою 10 кілограм за ціною 2 грн. 40 коп. за один кілограм на загальну суму 24 грн; а також придбав у ОСОБА_16 ,. брухт чорних металів промислового значення загальною вагою 16 кілограм на загальну суму 30 гривень.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника в підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, встановлюючи обставини кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 здійснював прийом брухту чорних металів без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, що виразилося в купівлі металобрухту у фізичних осіб за ціною в межах від 1 грн. 60 коп. до 2 грн. 40 коп. за 1 кг. У період з травня до 25 жовтня 2016 року, тобто вчинив злочин, передбачений ст.213 КК України (в редакції Закону України від 15.11.2011 року №4025-VI).

При цьому, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вказана норма закону не була чинною на час вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 11 жовтня 2017 року попередній вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 було скасовано саме з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Згідно матеріалів провадження (а.п. 231-236) прокурором було змінено обвинувачення з урахуванням вказівки апеляційного суду та зазначено норму кримінального закону, яка діяла на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме: вказано, що ОСОБА_7 обвинувачується у здійсненні прийому брухту чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.
Разом з тим, в мотивувальній частині оскаржуваного вироку зазначено, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились у здійсненні прийому брухту чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України (в редакції Закону України від 12.02.2015 року №191-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 р).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено протиріччя у вироку суду, оскільки фактично не встановлені обставини кримінального правопорушення, що свідчить про те, що суд першої інстанції вийшов за межі обвинувачення, яке прокурор змінив при новому розгляді після скасування вироку суду першої інстанції.
Крім того, суд першої інстанції фактично не виконав ухвалу апеляційного суду та не визначився з редакцією закону про кримінальну відповідальність, що є істотним порушенням вимог закону та підставою для скасування вироку суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції слід врахувати наведене, перевірити інші доводи апеляційної скарги сторони захисту та прийняти законне та обгрунтоване рішення з урахуванням вимог ст.ч.1,5 ст.28 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 412 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: