Справа № 949/1601/21
Провадження №1-кс/949/288/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

малолітнього - ОСОБА_6 ,
представника ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, внесеними в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000150 від 18 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному ровадженні №00000150 від 18 серпня 2021 року відносно малолітнього ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що малолітній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в середині серпня 2021 року в денну пору доби, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію господарства ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де, через відкриті вхідні двері, проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав велосипед закритого типу рами вартістю 545 грн., належний ОСОБА_9 , у результаті чого заподіяв останній майнової шкоди на вказану суму.

Малолітній ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні суспільно небезпечного діяння, підтвердивши всі обставини, вказанні в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, а саме, що він дійсно в серпні 2021 року вчинивв крадіжку велосипеду з території господарства ОСОБА_8 . Він шкодує про вчинене та запевнив суд, що більше не буде скоювати протиправних вчинків. Просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батька, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення малолітнім нового кримінального правопорушення.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_6 без її участі, зазначивши, що претензій до останнього не має.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав за можливе застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_6 у вигляді передання його під нагляд батька ОСОБА_5 .
У судовому засіданні законний представник малолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив суд застосувати відносно його сина примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі синп під його нагляд, запевняючи суд, що син обіцяв, що даного випадку більше не повториться.
Представник ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області - ОСОБА_7 вважає, що даний захід виховного характеру сприятиме перевихованню малолітнього ОСОБА_6 , а тому просила клопотання задоволити.
Отже, окрім повного визнання своєї винуватості, вина малолітнього ОСОБА_6 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду місця події від 18 серпня 2021 року з доданими фототаблицями, у якому зафіксовані обставини вчиненого правопорушення малолітнім ОСОБА_6 (а.с.7-10);
- постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів (а.с.18);
- висновком експерта №СЕ-19/118-21/9569-ТВ від 25 жовтня 2021 року, згідно якого ринкова вартість велосипеду, закритого типу рами, біло-жовтого кольору, станом на 18 серпня 2021 року, могла становити - 545 грн.
Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним вчинення малолітнім ОСОБА_6 , суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням в інше приміщення.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, законного представника, захисника, представника підрозділу органу Національної поліції, які не заперечували проти застосування до малолітнього ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батька, суд приходить наступних висновків.
За вимогами ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_6 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 , суд враховує його особу, а саме те, що він посередньо характеризується по місцю проживання та навчання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 12 років, і таким чином не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за скоєне діяння, відшкодував заподіяну шкоду, вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, розкаявся у вчиненому.
У зв`язку з цим, до ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батька.
З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батька строком на один рік.
Разом з тим, суд вважає за необхідне стягнути із законного представника малолітнього - ОСОБА_5 процесуальні витрати на відшкодування вартості проведення судової товарознавчої експертизи.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 484, 498, 500 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000150 від 18 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України- задоволити.
Застосувати відносно малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд батьку ОСОБА_5 .
Строк примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 встановити 1 (один) рік.
Стягнути із законного представника малолітнього - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/118-21/9569-ТВ від 25 жовтня 2021 року вартість експертизи 686,48 грн. (шістсот вісімдесят шість гривень сорок вісім копійок).
Речовий доказ: велосипед закритого типу рами, було-жовтого кольору, який переданий на відповідальне зберігання до складських приміщень ТОВ "Віпос", що за адресою: м. Дубровиця вул. Залізнична, 7 Рівненська область - повернути власнику ОСОБА_9 .
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали суду оголошено об 11 год. 30 хв. 01 липня 2022 року.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1