Справа № 132/617/22
Провадження №11-сс/801/171/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
та її захисника ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 19 березня 2022 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2022 за № 0000064,

якою задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 16.05.2022 включно, з визначенням розміру застави відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Бугаївка Ізюмського району Харківської області, українки, громадянки України, із базовою загальною середньою освітою, заміжньої, працюючої у КЗ «Публічна бібліотека» Калинівської міської ради художником, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

19.03.2022р. до слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області звернувся слідчий СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування вказаної вимоги в поданому клопотанні зазначено, що СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, в рамках проведення якого встановлено, що 18.03.2022р. ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебували у приміщенні Комунального закладу «Публічна бібліотека» Калинівської міської ради Вінницької області, що розташоване за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця В.Нестерчука, будинок № 22, де проводили сортування гуманітарної допомоги, що надійшла 15.03.2022р. до Калинівської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області від іноземних держав та місцевих жителів міста Калинівка. Під час сортування речей у неї за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна (речей гуманітарної допомоги), яке належить Калинівській міській раді Вінницької області.

Так, ОСОБА_7 діючи таємно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з прямим умислом та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, розуміючи явну протиправність своїх дій, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, відібрала бувші у користуванні дитячі речі, якими мала намір заволодіти, які спакувала до сумок. Вподальшому реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 18.03.2022р. о 16год.30хв. заздалегідь приготовані речі для викрадення, перелік та вартість яких міститься у поданому клопотанні, винесли через задній вхід із приміщення Комунального закладу «Публічна бібліотека» Калинівської міської ради Вінницької області, чим завдали Калинівській міській раді Вінницької області матеріальний збиток на загальну суму 5340грн.00коп., однак свій злочинний умисел ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 довести до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були викриті іншою особою працівником Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» ОСОБА_12 , яка затримала останніх на місці події та викликала працівників поліції. 18.03.2022р.

ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення в порядку статті 208 КПК України та 19.03.2022р. її повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Органом досудового розслідування зібрано вагомі докази, що підтверджують причетність підозрюваної ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, а саме протоколами допиту свідків, протоколом огляду місця події, протоколом огляду речей, протоколом затримання особи, та речовими доказами у справі. На дату розгляду вказаного клопотання, наявні ризики, що дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а відтак застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде співрозмірним особі підозрюваної та суспільній небезпечності вчиненого діяння. Наразі, наявні ризики визначені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, яке за класифікацією відповідно до вимог ст.12 КК України, віднесене до тяжкого злочину, та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винуватою в інкримінованому їй злочині, а також те, що вона може в будь-який момент переткнути державний кордон України та набути статус біженця, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вищевказані обставини свідчать, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Також цілком вірогідним є ризик, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування не завершено та не проведено всіх необхідних та невідкладних процесуальних дій та заходів.

Крім того, існує ризик, що підозрювана може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни показів, оскільки їй вручені копії матеріалів кримінального провадження та відомі не лише анкетні дані свідків, але й їх фактичне місце проживання, що може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати суду належні, допустимі та беззаперечні докази вини підозрюваної. З огляду на те, що підозрювана має вільний доступ до місць зберігання гуманітарної допомоги, оскільки працює у приміщенні, де вона зберігається, існує ризик того, що остання може вчинити інше кримінальне правопорушення. Не дивлячись на те, що ОСОБА_7 раніше не судима та за місцем проживання характеризується позитивно, однак вона не має на утриманні дітей і батьків, а також інших соціально-стримуючих факторів, а тому є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повністю відповідає охороні прав і інтересів суспільства, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать процесуальні рішення на стадії досудового слідства та не зможуть запобігти доведеним ризикам, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу є передчасним. Обставини, передбачені статтею 178 КПК України, які б перешкоджали застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_9 підтримав дане клопотання та зазначив, що всі підстави для застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, викладені у поданому слідчому судді процесуальному документі.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав подане слідчим ОСОБА_9 клопотання та просив його задовольнити, з підстав зазначених в ньому.

Підозрювана ОСОБА_7 , будучи особою, у відношенні якої ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї вини у вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, не визнала, зазначивши, що вилучені речі були призначенні для переселенців, які вона мала намір передати останнім. На питання слідчого судді, відповіла, що розпоряджатись будь-яким чином гуманітарною допомогою (речами), яка призначалась для військовослужбовців Збройних Сил України, військових формувань, а також осіб, які у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, рятуючись від небезпеки, змушені були залишити або покинути своє місце постійного проживання (внутрішньо переміщених осіб), за власною ініціативою, не мала права, оскільки за усним наказом керівника, була уповноважена лише здійснювати його сортування.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 надав письмові заперечення проти клопотання слідчого, у задоволення якого просив суд відмовити, а також обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 19 березня 2022 року клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно ОСОБА_7 задоволено.

Обрано підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці села Бугаївка Ізюмського району Харківської області, українці, громадянці України, із базовою загальною середньою освітою, одруженій, працевлаштованій, раніше не судимій, зареєстрованій та фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 16 травня 2022 року включно.

Вирішено підозрювану ОСОБА_7 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Визначено розмір застави у межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 173670грн.00коп.), яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача: UA0000401, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Роз`яснено, що підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покладено на підозрювану наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області; повідомляти слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваній положення п.п.8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 16.05.2022р.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що надані органом досудового розслідування матеріали, що містяться в клопотанні, достатньою мірою підтверджують наявність в діях підозрюваної ОСОБА_7 ознаки інкримінованого їй злочину. Також надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважав такі дії цілком вірогідними з огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, яке за класифікацією відповідно до вимог ст.12 КК України, віднесене до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання виключне у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді її ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після її затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Доведений і ризик того, що ОСОБА_7 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки виходячи з нетривалого часу проведення досудового розслідування, слідчий не провів всіх необхідних слідчих дій щодо огляду місця вчинення злочину, а саме безпосередньо приміщення Комунального закладу «Публічна бібліотека» Калинівської міської ради, в якому розташовується склад приймання, тимчасового зберігання, та видачі гуманітарної допомоги, до якого має вільний доступ підозрювана, оскільки в цьому приміщенні працює, та в якому можуть перебувати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також слідчим суддею було встановлено й те, що ОСОБА_7 зможе незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показів у суді, оскільки їй були вручені копії матеріалів кримінального провадження та відомі не лише анкетні дані зокрема свідків, але й їх фактичне місце проживання. Існує ризик і того, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки через введення воєнного стану, остання може виїхати за межі України з метою отримання статусу біженця, чим перешкодити органу досудового розслідування провести необхідні слідчі дії та завершити досудове розслідування у визначений законом строк. Не виключено і ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як вона має вільний доступ до місця зберігання гуманітарної допомоги, оскільки працює в приміщенні, де остання зберігається.

Водночас слідчим суддею було враховано також вік підозрюваної, її стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваної, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В поданій апеляційній скарзі в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду від 19.03.2022 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її реєстрації та проживання по АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним, оскільки клопотання підозрюваній вручено 19.03.2022 о 16:15 годині, а його судовий розгляд здійснювався з 17:35 по 18:33, що є грубим порушенням ч.2 ст.184 КПК України. Вважає, що застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_7 є занадто суворим, слідчим суддею залишені поза увагою вимоги ст.178 КПК України, не наведено жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, доказів про існування ризиків не надано.

Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_7 є громадянкою України, все життя проживає в м. Калинівка Вінницької області, в квартирі що належить їй, на даний час працює в бібліотеці КМР на посаді художника, багато раз відзначалась та нагороджувалась керівництвом за сумлінну працю. Має повноцінну сім`ю, яка складається з чоловіка та двох спільних дітей та онуків. Чоловік є військовослужбовцем, який з 2014 року і на сьогодні приймає участь в бойових діях із захисту територіальної цілісності України від військової агресії РФ. З 2014 року ОСОБА_7 займається волонтерською роботою, здійснює допомогу військовослужбовцям ЗСУ, що підтверджується показами свідків у судовому засіданні. Не має намірів переховуватися чи покидати Україну, прокурором в свою чергу не надано доказів, які б свідчили у протилежне.

Також захисник вважає, що тримання під вартою його підзахисної в умовах воєнного стану в Україні, потребує додаткових людських та фінансових ресурсів держави, що за даних обставинах кримінального правопорушення є недоцільним та невиправданим. Доводи прокурора щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, є непереконливим. Попередньої змови між трьома підозрюваними щодо викрадення речей не було. Також на момент розгляду клопотання не встановлено, кому належить майно і його вартість, і чи взагалі можна це встановити. Подане слідчим клопотання є необґрунтованим, а ризики не наведеними належними та достатніми доказами. За таких обставин у зв`язку з не наведенням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Підозрювана ОСОБА_7 підтримала подану захисником апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених КПК України, тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою. Також надав для приєднання до матеріалів судового провадження свої письмові заперечення.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи захисника, підозрюваної та прокурора, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Так, за частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжним заходом зокрема, є тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2022 року судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_10 з визначення останньому розміру застави.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 18 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2022, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , перебували у приміщенні Комунального закладу «Публічна бібліотека» КМР, що розташоване за адресою вул. В. Нестерчука, 22 м. Калинівка, де проводили сортування гуманітарної допомоги, що надійшла до Калинівської ТГ Хмільницького району Вінницької області 15.03.2022 від іноземних держав та місцевих жителів м. Калинівка. Під час сортування речей у неї за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна (речі гуманітарної допомоги), яке належить Калинівській міській раді.

Так, ОСОБА_11 діючи таємно за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , з прямим умислом та з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи явну протиправність своїх дій, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає відібрала бувші у користуванні дитячі речі, якими мала намір заволодіти та спакувала до сумок.
В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 18.03.2022 о 16:30 год. приготовленні речі для викрадення, а саме:
куртку дитячу білого кольору в рожевий горошок з капюшоном вартістю 100 грн., кофту дитячу сірого кольору вартістю 50 грн., куртку сірого кольору з капюшоном вартістю 100 грн., гольф дитячий вартістю 40 грн., ковдру рожевого кольору вартістю 70 грн., кофта дитяча білого кольору в рожевий горошок вартістю 45 грн., комбінезон дитячий білого кольору вартістю 100 грн., шапка дитяча білого кольору з рожевими вставками вартістю 25 грн., плаття дитяче білого кольору із синіми вставками вартістю 35 грн., дитяче боді білого кольору із рожевими вставками вартістю 10 грн., дитяче боді рожевого кольору вартістю 10 грн., футболка дитяча рожевого кольору вартістю 10 грн., кофта дитяча різнокольорова вартістю 35 грн., повзунки білого кольору із візерунками вартістю 10 грн., комбінезон дитячий білого кольору із візерунками та вставками жовтого кольору вартістю 100 грн., комбінезон дитячий білого кольору вартістю 100 грн., кофта сірого кольору із візерунками вартістю 45 грн., штани білого кольору вартістю 55 грн., комбінезон дитячий білого кольору із візерунками та вставками жовтого кольору вартістю 100 грн., повзунки білого кольору із візерунками вартістю 10 грн., кофта білого кольору із візерунками 45 грн., комбінезон дитячий білого кольору вартістю 100 грн., повзунки білого кольору із візерунками вартістю 10 грн., штани дитячі білого кольору вартістю 40 грн., дитяче боді рожевого кольору вартістю 15 грн., пелюшка дитяча рожевого кольору із візерунками вартістю 30 грн., куртка дитяча з капюшоном червоного кольору вартістю 80 грн., повзунки білого кольору із візерунками вартістю 10 грн., халат дитячий із капюшоном білого кольору вартістю 60 грн., дитяче боді білого кольору із візерунками вартістю 10 грн., кофта дитяча білого кольору в сіру смужку вартістю 55 грн., комбінезон білого кольору із капюшоном вартістю 100 грн., дитячий конверт сірого кольору вартістю 100 грн., дві упаковки підгузок Lupilu «Comfort» вартістю 150 грн. за одні всього на суму 300 грн., ковдра рожевого кольору вартістю 75 грн., шапка дитяча червоного кольору із візерунками вартістю 25 грн., в`язана шапка дитяча бежевого кольору вартістю 45 грн., дитячий боді білого кольору в синю полоску вартістю 10 грн., кофта білого кольору вартістю 35 грн., баф рожевого кольору вартістю 25 грн., дитяча пов`язка на голову синього кольору вартістю 15 грн., комбінезон сірого кольору із білими вставками вартістю 100 грн., шорти дитячі голубого кольору вартістю 15 грн., кофта дитяча рожевого кольору вартістю 45 грн., штани дитячі рожевого кольору 35 грн., дитяче полотенце білого кольору вартістю 25 грн., дитячий нагрудник рожевого кольору вартістю 15 грн., повзунки коричневого кольору вартістю 10 грн., дитячий нагрудник білого кольору вартістю 10 грн., штани рожевого кольору вартістю 15 грн., дитячий конверт сірого кольору вартістю 85 грн., дитяче боді рожевого кольору вартістю 10 грн., футболка світло-зеленого кольору вартістю 15 грн., штани дитячі сірого кольору вартістю 25 грн., футболка рожевого кольору вартістю 10 грн., штани коричневого кольору вартістю 30 грн., футболка рожевого кольору із візерунками вартістю 15 грн., дитяче боді білого кольору із візерунками вартістю 10 грн., дитячий нагрудник білого кольору із оранжевими вставками вартістю 5 грн., штани дитячі рожевого кольору вартістю 35 грн., куртка дитяча рожевого кольору вартістю 45 грн., футболка дитяча рожевого кольору вартістю 10 грн., штани дитячі червоного кольору вартістю 35 грн., дитяче боді білого кольору вартістю 10 грн., дитяче боді білого кольору із візерунками вартістю 10 грн., штани дитячі білого кольору вартістю 40 грн., халат білого кольору із синіми вставками вартістю 55 грн., кофта дитяча білого кольору, шапка дитяча білого кольору вартістю 15 грн., повзунки білого кольору із візерунками вартістю 15 грн., повзунки дитячі червоного кольору із візерунками вартістю 20 грн., повзунки дитячі оранжевого кольору вартістю 15 грн., повзунки дитячі помаранчевого кольору із візерунками вартістю 10 грн., кеди дитячі рожевого кольору із білими вставками вартістю 70 грн., шапка дитяча бежевого кольору із червоними вставками вартістю 25 грн., шапка дитяча білого кольору вартістю 20 грн., кофта дитяча із капюшоном голубого кольору вартістю 55 грн., повзунки дитячі білого кольору вартістю 10 грн., штани дитячі зеленого кольору вартістю 35 грн., кофта дитяча із капюшоном білого кольору вартістю 50 грн., штани дитячі сірого кольору вартістю 40 грн., кофта дитяча різнокольорова , повзунки дитячі рожевого кольору вартістю 10 грн., штани дитячі рожевого кольору вартістю 45 грн., дві ковдри білого кольору із візерунками вартістю 85 грн. за одну всього на суму 170 грн., повзунки дитячі білого кольору вартістю 10 грн., повзунки дитячі сірого кольору в темну смужку вартістю 10 грн., кофта дитяча білого кольору вартістю 55 грн., кофта дитяча голубого кольору вартістю 50 грн, штани дитячі червоного кольору вартістю 25 грн., кофта дитяча рожевого кольору вартістю 50 грн., в`язаний платок оранжевого кольору вартістю 15 грн., комбінезон дитячий рожевого кольору з білими вставками вартістю 100 грн., комбінезон дитячий білого кольору вартістю 100 грн., комбінезон дитячий білого кольору вартістю 100 грн., штани дитячі білого кольору із візерунками вартістю 35 грн., штани дитячі помаранчевого кольору із візерунками вартістю 35 грн., кофта дитяча білого кольору зі чорними смужками вартістю 50 грн., кофта дитяча білого кольору вартістю 50 грн., дві пари носків білого кольору вартістю 5 грн. за одну всього на суму 10 грн., дитячий боді білого кольору із червоними вставками вартістю 15 грн., штани білого кольору із візерунками вартістю 35 грн., повзунки коричневого кольору вартістю 10 грн., кофта білого кольору із темними вставками вартістю 50 грн., кофта дитяча рожевого кольору вартістю 50 грн., повзунки темно-синього кольору вартістю 10 грн., дитячий боді білого кольору вартістю 10 грн., дитячий боді зеленого кольору вартістю 10 грн., футболка зеленого кольору із візерунками вартістю 15 грн., штани рожевого кольору вартістю 35 грн., шорти білого кольору із візерунками вартістю 15 грн., повзунки дитячі рожевого кольору вартістю 10 грн., повзунки дитячі рожевого кольору вартістю 10 грн., кофта дитяча рожевого кольору вартістю 55 грн., куртка чорного кольору із капюшоном чорного кольору вартістю 80 грн., куртка синього кольору із капюшоном чорного кольору вартістю 75 грн., кофта дитяча рожевого кольору вартістю 45 грн., троє колготів дитячих чорного кольору вартістю 10 грн. за одні всього на суму 30 грн., дві пари дитячих панчох чорного кольору вартістю 15 грн. за одні всього на суму 30 грн., куртка дитяча з капюшоном червоного кольору з білими та синіми вставками вартістю 50 грн., гель для душу «COSMIA» вартістю 110 грн., пара штанів дитячих сірого кольору вартістю 35 грн. за одні всього на суму 70 грн., куртка дитяча з капюшоном темно-зеленого кольору вартістю 45 грн., кофта дитяча з капюшоном синього кольору вартістю 40 грн., кофта дитяча з капюшоном сірого кольору вартістю 40 грн., кофта дитяча з капюшоном сірого кольору з візерунком вартістю 45 грн. - винесли через задній вхід із приміщення Комунального закладу «Публічна бібліотека» КМР, чим завдали Калинівській міській раді матеріальний збиток на загальну суму 5 340 грн.

Однак, свій злочинний умисел ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 довести до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були викриті іншою особою працівником АТ «Креді Агріколь Банк» ОСОБА_12 , яка затримала на місці події останніх та викликав працівників поліції.

ОСОБА_7 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.03.2022р., затримано в порядку статті 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, безпосередньо після вчинення злочину.

19.03.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, строком на 60 діб, послався на докази щодо її причетності до вказаного злочину, зібрані на даному етапі у кримінальному провадженні, зокрема протоколи допиту свідків, протокол огляду місця події, протокол огляду речей, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та речовими доказами у справі.

Щодо наявності встановлених у ході здійснення досудового розслідування ризиків зазначив, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тим самим усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає до восьми років позбавленні волі, будучи на волі чи виконуючи обов`язки більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому враховуючи потреби досудового розслідування, інтереси потерпілої сторони та інтереси кримінального судочинства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної ОСОБА_7 , як тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку не може бути застосованим.
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану ОСОБА_7 з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно ст.12 КК України віднесено до тяжкого злочину.

Це узгоджується також із з нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що ОСОБА_7 скоїла злочин в умовах воєнного стану, можепереховуватися від органу досудового розслідування та в зв`язку із воєнним станом вживати заходів щодо неконтрольованого перетину кордону України з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, маючи їхні анкетні дані, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає в необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так потерпілої сторони. При цьому належить враховувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, згідно ч.2 ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Встановлено, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.п.1-7) було отримане підозрюваною ОСОБА_7 19 березня 2022 року о 16 годині 15 хвилини, що підтверджується її записом на ньому, а судове засідання розпочате відповідно до журналу судового засідання о 17 годині 35 хвилин, тобто раніше ніж за три години з моменту вручення підозрюваній клопотання.

Проте вказане захисником в апеляційній скарзі порушення слідчим вимог ч.2 ст.184 КПК України не є самостійною підставою для скасування судового рішення в сукупності з іншими обставинами встановленими в ході апеляційного розгляду.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника щодо застосування відносно його підзахисної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем її реєстрації та проживання, так як при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення. При цьому згода як захисника, так і самої підозрюваної на залишення певного виду запобіжного заходу, все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у вказаному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів вважає, що фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 злочину, дії останньої спрямовані на викрадення гуманітарної допомоги, призначеної для дітей - потерпілих внаслідок військових дій в Україні, свідчать про її підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваної, вказують на обґрунтованість застосування судом саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність у ОСОБА_7 зареєстрованого місця проживання на території Вінницької області, постійного місця роботи, тісних соціальних зв`язків, зокрема сім`ї, родини, зайняття волонтерською діяльністю з 2014 року, чоловік приймає участь у бойових діях із захисту України, про що зазначив захисник останньої у свої апеляційній скарзі, не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваної, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені в апеляційній скарзі захисником обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці останньої.

Відповідно до наявної в матеріалах судового провадження довідки-характеристики виданої за місцем проживання, ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не притягувалася.
При цьому на думку колегії суддів доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права в даному випадку підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

За таких обставин, апеляційний суд зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, оцінивши в сукупності встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин, зокрема вчинення останньою тяжкого злочину в умовах воєнного стану, дії якої були спрямовані на викрадення гуманітарної допомоги, призначеної для дітей - потерпілих внаслідок військових дій в Україні, наявність соціально-стримуючих зв`язків, постійного місця роботи, позитивної характеристики, набуття даним кримінальним провадженням значного суспільного інтересу, не визнання останньою своєї вини, вважає, що на даний час буде достатнім та обґрунтованим застосування до ОСОБА_7 саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити належне виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти суд. Також матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

При цьому, згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Виходячи з положень п.3 ч.2 ст.183 КПК України, а також практики Європейського суду з прав людини, при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).
Таким чином, при визначенні розміру застави слідчий суддя суду першої інстанції враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, прийшов до правильного висновку щодо визначення підозрюваній застави у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який є достатній забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на неї законом обов`язків.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваної встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що на переконання колегії суддів апеляційного суду в повній мірі відповідає вимогам закону.

Інші доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та не заслуговують на увагу суду.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419,422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Калинівського районногосуду Вінницької області від 19 березня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 16.05.2022 включно, з визначенням розміру застави відносно підозрюваної ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_13 ОСОБА_4