ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/259/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 серпня 2022 року,-
встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого та продовжено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 23 год. 59 хв. 23 жовтня 2022 року.
Як вбачається з матеріалів, СВ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000664 від 17 травня 2022 року року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.4 ст.187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 березня 2022 року, близько 15 годин 00 хвилин, у ОСОБА_7 , який перебуваючи у підземному переході на перехресті вулиць Київська та 15 квітня у м. Тернополі, за попередньою змовою із своїм братом ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 25 березня 2022 року, близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи у підземному переході на перехресті вулиць Київська та 15 квітня у м. Тернополі, вступив в змову із ОСОБА_9 , з метою особистого збагачення та заволодіння чужим майном, спільно напали на ОСОБА_10 та із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я, що виражалося у нанесенні ударів кулаками обох рук в ділянку голови, повалили останнього на землю та продовжували наносити удари по голові, тулубу та кінцівках, до моменту втрати свідомості ОСОБА_10 , внаслідок чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заволоділи майном потерпілого, а саме мобільним телефоном торгівельної марки Realme, моделі 6Pro, 128 GB, синього кольору та посвідченням водія серії № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_10 ..
В подальшому, з викраденим майном ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з місця вчинення злочину втекли, в результаті чого своїми умисним злочинними діями спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 4835,00 грн., а також завдали тілесних ушкоджень у вигляді синців повік лівого ока, що поширюється на виличну ділянку, повік правого ока, крововиливів у білкові оболонки обох очей, сколу емалі першого верхнього лівого зуба, численних саден задньої поверхні грудей зліва, садна поперекової ділянки зліва, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 «Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» МОЗ України, Київ, 1995), які призвели до втрати свідомості потерпілого.
25 березня 2022 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000381, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.2,8 ч.4 ст.187 КК України.
13 травня 2022 року прокурором Тернопільської окружної прокуратури винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0000381 від 25 березня 2022 року, стосовно вчинення злочину невідомою особою.
17 травня 2022 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000664 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 187 КК України.
29 червня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.2,8 ч.4 ст.187 КК України.
05 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23:59 год. 27 серпня 2022 року.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25 серпня 2022 року скасувати повністю та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні відповідного клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 .
Вважає, що продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у зв`язку із новими фактичними обставинами кримінального правопорушення, встановленими після його застосування, відповідно до допиту ОСОБА_7 02.08.2022 року, допиту свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 03.08.2022 року, є незаконним.
Вказує, що у зазначеному клопотанні поняття «попередня змова» жодним чином не мотивоване, відповідно до ч.2 ст.28 КК України.
Зазначає, що у матеріалах даного кримінального провадження не має прямих та вагомих доказів, які би свідчили про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч.2 ст.28, ч.4 ст.187 КК України.
Стверджує, що у матеріалах кримінального провадження наявні суперечливі докази, які свідчать про недоведеність органом досудового розслідування вчинення ОСОБА_7 інкримінованого діяння.
Апелянт наголошує на тому, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_7 суперечить показанням потерпілого ОСОБА_10 , а пояснення потерпілого щодо факту зникнення його майна різняться майже у кожному процесуальному документі.
Звертає увагу на те, що розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб не було, був словесний і фізичний конфлікт, розпочатий ОСОБА_10 , який переріс у сутичку із настанням легких тілесних ушкоджень.
Посилається на те, що відповідно до науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 12.05.2022 року №СЕ-19/120-22/45 84-Д судової дактилоскопічної експертизи висновку, на поверхні мобільного телефону потерпілого виявлені два сліди папілярних візерунків рук і обоє належать ОСОБА_9 , а слідів папілярних узорів рук ОСОБА_7 не виявлено.
Апелянт наголошує на тому, що протягом трьох місяців з моменту інциденту ОСОБА_7 перебував на волі і з Тернополя не виїжджав, не переховувався від органів досудового розслідування, ні від суду, про що свідчать матеріали кримінального провадження.
Вказує, що під час допиту 02.08.2022 року ОСОБА_7 повідомив про зовсім інші фактичні обставини вказаного конфлікту.
Звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не було надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження доцільності продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, думку прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.2,8 ч.4 ст.187 КК України, тому прийшов до висновку про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.
Задовольняючи клопотання слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про продовження строку тримання під вартою, зазначивши про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Оскільки заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, беручи до уваги, що органом досудового розслідування здійснюється виконання вимог ст. 290 КПК України, слідчий суддя, з врахуванням вимог, передбачених ст. 199 КПК України, прийшов до правильного висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ..
При цьому, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, родину, утриманців, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує останньому у випадку визнання його винним, особу підозрюваного, який ніде не працює, не має постійного джерела доходу, тому прийшов до правильного висновку, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі (Летельє проти Франції).
Не заслуговують на увагу посилання захисника на необґрунтованість підозри, оскільки ОСОБА_7 , на даний час, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення і при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які вирішуватиме суд під час розгляду кримінального провадження по суті.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Доводи апелянта про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, роботи в будівельній галузі, перебуванні на утриманні двох неповнолітній дітей, не спростовують суспільну небезпеку особи підозрюваного, а обставини, у яких він підозрюється, не зменшилися.
За таких обставин, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є обґрунтованою, підстав для її скасування немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 199, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Судді