Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1883/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 , підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2022 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю з покладенням відповідних обов`язків.

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання в якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Своє клопотання обґрунтував тим, що у провадженні СВ Бердичівського районного відділу поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000803 від 21.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в грудні 2021 року, у невстановлений слідством час та місці, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на незаконне збагачення, шляхом вимагання від ОСОБА_9 передачі на користь останнього права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:003 загальною площею 42,6999 га. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим наміром, спрямованим на протиправне заволодіння правом на чуже майно, ОСОБА_7 вирішив залучити до вчинення злочинних дій відносно ОСОБА_9 , своїх знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також розробив план вчинення злочину відносно потерпілого. Діючи далі, згідно заздалегідь розробленого плану злочинних дій, ОСОБА_7 бажаючи змусити ОСОБА_9 передати на його користь право оренди вищевказаної земельної ділянки, вказав ОСОБА_10 здійснювати телефонні дзвінки до ОСОБА_9 під час яких застосовувати психологічне насильство до останнього, шляхом висловлювання погроз. Виконуючи вказівку ОСОБА_7 , ОСОБА_10 неодноразово здійснював телефоні дзвінки до ОСОБА_9 , та під час кожної телефонної розмови вимагав передати право оренди на земельну ділянку загальною площею 42,6999 га, на користь ОСОБА_7 , погрожуючи останньому фізичним насильством.

Крім того, у невстановлений слідством час, але не пізніше 28.04.2022, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного особистого збагачення, за рахунок вимагання передачі права оренди земельної ділянки :06:001:003 загальною площею 42,6999 га від ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, останній організував та профінансував зустріч ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з потерпілим ОСОБА_9

28.04.2022 приблизно 13.30 год. ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , з метою реалізації злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, направлений на вимагання права на майно, перебуваючи на АЗС «Форсаж», розташованій по вул. Козацькій в м. Бердичеві, організували зустріч з потерпілим ОСОБА_9 , під час якої, погрожуючи фізичною розправою вимагали у потерпілого передачу права оренди вищевказаної земельної ділянки на користь ОСОБА_7

30.04.2022 близько 17.35 год. ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, направлений на вимагання права на майно, перебуваючи на території АЗС «АКР», розташованій по вул. Козацькій в м. Бердичеві, особисто зустрівся з потерпілим ОСОБА_9 та усвідомлюючи, що напередодні ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 із погрозою застосування насильства вимагали в останнього передати право на вищевказане майно, також вимагав у потерпілого передачу права оренди земельної ділянки :06:001:003 загальною площею 42,6999 га на свою користь.

Своїми умисними діями, які виразились у вимозі передачі права на майно з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану - ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.189 КК України.

30.04.2022 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України було затримано ОСОБА_7 .

02.05.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.189 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Слідчий зазначає, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3. 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 посилається на необхідність запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до слідчого або суду, незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи не можуть запобігти зазначеним вище ризикам.

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2022 року клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_13 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000803 від 21.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, відносно ОСОБА_7 задоволено частково.

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Заборонено ОСОБА_14 залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу із 20:00 години по 06:00 голину наступного дня строком на 60 днів до 28.06.2022 року (включно).

Строк перебування під домашнім арештом рахувати з моменту фактичного затримання -з 17 год. 44 хв. 30.04.2022.

В задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

не залишати житло, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватись від спілкування з підозрюваними та свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Встановлено строк дії ухвали до 28.06.2022 включно. По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, тому клопотання про застосування такого запобіжного заходу задоволенню не підлягає, та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зазначає, що дана ухвала підлягає скасуванню, оскільки відмовляючи в задоволенні клопотання, суд не врахував обставини, які встановлені під час досудового розслідування та розгляду клопотання в суді, що потягло за собою винесення рішення на підставі невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що наразі на стадії розслідування та збирання доказів існують 4 ризики для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилається на те, що слідчим суддею неналежним чином оцінено ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки виходячи із характеру та ступеня тяжкості кримінального правопорушення, а саме того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Крім того. злочин вчинено шляхом погроз потерпілому, вчиненому групою осіб, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_7 зможе незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного, який на даний час переховується від органу досудового розслідування та оголошений у розшук, з метою зміни наданих ними показань.

Окрім того, підозрюваний перебуваючи па волі, за допомогою іншою підозрюваного ОСОБА_10 , місце перебування якого на даний час органом досудового розслідування не встановлено, може продовжувати вчиняти вказане кримінальне правопорушення.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 неповнолітніх та непрацездатних осіб на утримані не має та безперешкодно може залишити своє місце проживання та взагалі покинути територію України.

Вказує, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу належним чином не оцінено і той факт, що підозрюваному ОСОБА_7 відомі показання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_15 , з якими підозрюваний знайомий, їх покази беззаперечно викривають його злочині дії, а тому існує підтверджений ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу підозрюваним на свідків у вказаному провадженні з метою зміни їх показів для уникнення кримінальної відповідальності.

Прокурор підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 , заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також, слідчий суддя врахував, що прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, однак, не було доведено обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України та прокурором не доведено ризик, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ні слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не вказано, якими доказами та доводами наявність такого ризику підтверджується.

Слідчим суддею враховано, що прокурором доведено можливість незаконного впливу підозрюваним на потерпілого та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки останні знайомі ОСОБА_7 , а відтак є вірогідність впливу на них з метою зміни наданих показань. Також враховано слідчим суддею ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, продовжити вчиняти вказане кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який вчинений шляхом погроз потерпілому, вчиненому групою осіб, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Крім того слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, місце роботи: є директором TOB "ХОРС 2020", ПП "СБ-Дегіон", одружений, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, позитивно характеризується з місця проживання та роботи, вік підозрюваного (66 років).

Також слідчим суддею взято до уваги, що в матеріалах, долучених до клопотання, відсутні будь-які докази, що відносно підозрюваного раніше обирався будь-який запобіжний захід, що він його порушував або підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в той час, як відносно нього діє запобіжний захід.

Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні місцевого суду не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім. Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з обраним слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи апелянта про тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього виняткового запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу. За наведених вище обставин саме запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період часу може запобігти наведеним вище ризикам в кримінальному провадженні, відповідає особі підозрюваного та може забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст.ст.404,407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2022 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю з покладенням відповідних обов`язків залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: