Справа № 274/4826/22 Провадження № 1-кс/0274/1111/22
УХВАЛА
15.09.2022 м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, у якому просить накласти арешт із забороною володіння, користування та розпорядження майном, а саме: на пошкоджений запираючи навісний пристрій, який належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; металевий предмет, зовні схожий на металеву ломку, який належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування клопотання вказує, що 10.09.2022 близько 22 год 00 хв невстановлена слідством особа проникла до будинку АДРЕСА_1 , шляхом взлому замка та здійснила крадіжку речей, чим заподіяла матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму 7000 тис. грн..
11.09.2022 року було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду у веранді будинку на дерев`яному столі було вилучено пошкоджений запираючи навісний пристрій, який поміщено до спец. пакету PSP 1181282 та вилучено до Бердичівського РВП. Також під час огляду місця події в коридорі було вилучено металевий предмет зовні схожий на металеву ломку, який поміщено до паперового картону та обгорнуто липкою стрічкою та опечатано згідно правил опечатування речових доказів та наклеєно бирку і вилучено до Бердичівського РВП.
Вищевказане майно, а саме: пошкоджений запираючи навісний пристрій, яке належне потерпілій ОСОБА_5 та металевий предмет зовні схожий на металеву ломку, який належний підозрюваному ОСОБА_6 , маєзначення у кримінальному провадженні в якості речових доказів, та які буливилучений з метоюйого збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Крім того, відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, слідчий просить задовольнити клопотання.
ІІ. Процедура та позиція учасників справи
В судове засідання учасники провадження не з`явилися. Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Власники майна не повідомлялися про розгляд клопотання слідчого, згідно ч.2 ст.172 КПК України
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.
ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Слідчим суддею досліджено матеріали, долучені до клопотання: витяг з ЄРДР сформований станом на 11.09.2022, копію протоколу огляду місця події, копію протоколу допиту потерпілого, копію протоколу допиту підозрюваного, копію постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів.
Проаналізувавши клопотання про арешт майна та додатки до нього, суд приходить до висновку, що слідчим у даній справі доведена необхідність накладення арешту у виді тимчасового позбавлення прав на розпорядження та користування вказаним майном з метою забезпечення його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні з метою запобігання його можливої передачі, відчуження, або знищення, та потреби досудового розслідування виправдовують застосування арешту на це майно.
Вказана форма арешту майна не є надмірно обтяжливою для його власника - є розумною та співмірною обставинам можливого кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.
Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для особи, якої він стосується, не вбачається.
Спосіб, у який здійснюється забезпечення кримінального провадження, відповідає завданням кримінального провадження, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.
З огляду на викладене, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 170-173,175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, а саме: на пошкоджений запираючи навісний пристрій, який належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; металевий предмет, зовні схожий на металеву ломку, який належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором, оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА