Провадження № 1-кп/734/230/22 Справа № 734/1366/22
В И Р О К

іменем України

05 жовтня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000249 від 12.07.2022 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лихолітки Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, із вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановлений в ході досудового розслідування точний день та час, наприкінці лютого 2022 року, перебуваючи в м. Кремінна Луганської області ніс службу в батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та під час повномасштабного наступу військових РФ отримав набої до виданої під час несення служби зброї. У порушення Постанови ВРУ №2471 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», яка забороняє громадянам мати у власності боєприпаси без передбаченого законом дозволу, Положення про дозвільну систему, затвердженого КМУ №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року,

12.04.2022 здав видану зброю до чергової частини, а набої до неї залишив у себе в спеціальному спорядженні (підсумку), чим здійснив незаконне придбання та при собі переніс їх додому в АДРЕСА_2 , чим здійснив їх незаконне носіння, та в подальшому зберігав їх за місцем свого проживання до їх вилучення 15.07.2022 працівниками поліції під час обшуку.

15.07.2022 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 працівниками поліції було вилучено 88 патронів, з числа яких: 1) 8 патронів групи №1 належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є пістолетними патронами калібру 9x18 мм, що споряджені оболонковою кулею зі сталевим осереддям; 2) один патрон групи №2 належить до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є бойовим проміжним патроном калібру 5,45x39, що споряджений кулею зі сталевим осереддям; 3) 78 патронів групи №3 належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39, що споряджені: - 49 патронів споряджені кулями «ПС» зі сталевим осереддям, - 6 патронів споряджені кулею «УС» зі свинцевим осереддям, - 23 патрони споряджені кулею «БЗ» зі сталевим осереддям; 4) один патрон групи №4 належить до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є бойовим гвинтівковим патроном калібру 7,62x5411, що споряджений кулею зі сталевим осереддям. Патрони групи №1-3 придатні до стрільби, складові частини патрону групи №4 придатні до забезпечення проведення пострілу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, які вказані в обвинувальному акті, та показав, що у проходив службу у батальйоні МВС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в районі ООС Луганської області. На ним було закріплено табельну зброю пістолет ПМ та автомат АКМ. При собі мав патрони до вказаної зброї, які зберігав у власних речах. 12 квітня 2022 року поїхав додому разом з речами. Коли перебував вдома, працівники поліції провели у його помешканні обшук, під час якого виявили вищевказані патрони. Висловив щире каяття у скоєному, готовність нести покарання та запевнив у подальшому не вчиняти правопорушень.

Перед допитом в судовому засіданні обвинуваченого, останній попросив справу розглянути без дослідження письмових доказів по справі, правильно усвідомлюючи зміст даних обставин справи і наявних доказів, згідно пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти цього, а тому суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, обмежив фактичні обставини справи допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорювались. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та особу винного, який має постійне місце проживання де характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, є учасником бойових дій.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно досудової доповіді органу пробації стосовно ОСОБА_4 ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі. При цьому, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами з питань пробації за місцем його проживання, а тому застосовує до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням згідно ст.75 КК України, поклавши обов`язки, встановлені ст. 76 КК України. Саме даний вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати за відсутністю потреби.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз та досліджень у сумі 2 265, 36 гривень стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місці проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у камері речових доказів відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області:

- 8 патронів групи №1, що належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї та є пістолетними патронами калібру 9x18 мм, що споряджені оболонковою кулею зі сталевим осереддям; 2) один патрон групи №2, що належить до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї та є бойовим проміжним патроном калібру 5,45x39, що споряджений кулею зі сталевим осереддям; 3) 78 патронів групи №3, що належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї та є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39, що споряджені: - 49 патронів споряджені кулями «ПС» зі сталевим осереддям, - 6 патронів споряджені кулею «УС» зі свинцевим осереддям, - 23 патрони споряджені кулею «БЗ» зі сталевим осереддям; 4) один патрон групи №4, що належить до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї та є бойовим гвинтівковим патроном калібру 7,62x5411, що споряджений кулею зі сталевим осереддям знищити.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз та досліджень у сумі 2 265 гривень 36 коп. стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя