Справа № 287/732/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Олевськ кримінальне провадження № 0000129 від 12.04.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рудня Іванівська, Ємільчинського району, Житомирської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, працюючий за наймом, не інвалід, одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Зубковичі, Олевського району, Житомирської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, працюючий за наймом, не інвалід, одружений, на утриманні має двоє малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий.

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що ОСОБА_4 , проживаючи на території Ємільчинського району та заздалегідь знаючи, що в Олевському районі поблизу с. Шебедиха, Олевського району, населенням району проводиться стихійне видобування корисних копалин, а саме бурштину-сирцю, вирішив видобувати бурштин для власних потреб.

11.04.2019ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне видобування бурштину, з корисливих мотивів, в порушення п. 2 - 5 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615, п. З - 4 «Положення про порядок надання гірничих відводів» затвердженого постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 59, не маючи спеціального дозволу на користування надрами та відповідного гірничого відводу, необхідність яких передбачена ст. 19 Кодексу України про надра, прибули близько 11 години на територію лісового масиву, який розташований поблизу с. Шебедиха, Олевського району, Житомирської області на відстані близько 1 км. від грунтової дороги сполученням м.Олевськ- с.Замисловичі, Олевського району.

Знаходячись в даному лісовому масиві ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , самовільно, за відсутності спеціального дозволу (ліцензії) на використання надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, за допомогою водяної мотопомпи марки «Forte 6,5», водозабірного шланга, 2 пожежних рукавів, шрайбера та металевої палиці шляхом гідророзмиву ґрунту намагались видобути каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12 грудня 1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення, проте не довели свій злочинний намір до кінця по незалежних від їх волі причинах, оскільки під час спроби незаконно видобути каміння бурштину-сирцю біля 11 години 45 хвилин 11.04.2019 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 були затримані працівниками поліції.

11.04.2019в ході огляду у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було виявлено та вилучено знаряддя для незаконного видобування бурштину, а саме водяну мотопомпу марки «Forte 6,5», водозабірний шланг, 2 пожежних рукави, шрайбер та металеву палицю.

Такі дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.240 КК України, як закінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Санкцією ч. 2 ст. 240 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від чотирьохсот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч. 2 ст. 240 КК України, згідно з якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк (Закон № року №2617-УІІІ від 22 листопада 2018). При цьому даним законом диспозицію ч. 2 статті 240 КК України змінено не було.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 240 КК України, в редакції закону № 2617- VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.2 ст. 240 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу), та неможливість погіршення становища обвинувачених.
26.04.2019 року одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 24 квітня 2019 року під час досудового розслідування між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваними ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок).
26.04.2019 року одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 24 квітня 2019 року під час досудового розслідування між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок).
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

У судому засіданні сторони кримінального провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд дійшов висновку про затвердження угод про визнання винуватості з наступних мотивів.

Угоди про визнання винуватості, які укладені в місті Олевськ Житомирської області 24 квітня 2019 року між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваними ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 , відповідають вимогам КПК України та КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угод, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачені усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угод, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до них застосовано, а також переконатися, що укладення угод є добровільним.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Також судом враховуюється ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України, який відповідно до вимог ст. 5, 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особи винних, які раніше не судимі, працюють за наймом, за місцем проживання характеризуються позитивно, за психіатричною та наркологічною допомогою не зверталися, їх вік, обвинувачені на утриманні мають неповнолітніх дітей, мають складний матеріальний стан.
Суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину обвинувачених як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання згідно ст.ст. 65-67 КК України.
Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
При цьому суд вирішує питання щодо спеціальної конфіскації водяної мотопомпи марки «Forte 6,5», двох пожежних рукавів, водозабірного шлангу, шрайберу та металевої палиці, які було виявлено і вилучено, і які знаходяться на зберіганні на території Олевського відділення поліції в Житомирській області.
Згідно ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:
1)одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;
3)були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;
4)були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Згідно ч.5 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої злочином.
Тому, суд вважає за необхідне водяну мотопомпу марки «Forte 6,5», два пожежних рукави, водозабірний шланг, шрайбер та металеву палицю - піддати спеціальній конфіскації та передати в дохід держави.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, дані про особи обвинувачених, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину, щире каяття та активне сприяння розкриттю даного злочину, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором Коростенської місцевої прокуратори ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000129 від 24.04.2019 року та обвинуваченими у цьому провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена в місті Олевськ Житомирської області 24 квітня 2019 року під час досудового розслідування між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України.

Призначити узгоджене сторонами покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок).
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена в місті Олевськ Житомирської області 24 квітня 2019 року під час досудового розслідування між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 240 КК України.

Призначити узгоджене сторонами покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 240 КК Україниу виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок).
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:
- водяну мотопомпу марки «Forte 6,5», водозабірний шланг, два пожежних рукави, шрайбер та металеву палицю - піддати спеціальній конфіскації та передати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1