Провадження № 1-кс/947/4693/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000090 від 04.04.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 31.05.2022 до 02.06.2022 ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливі мотиви з метою отримання прибутку для власного збагачення, перебуваючи на території м. Одеси, здійснив продаж товарів гуманітарної допомоги у вигляді шоломів (касок), бронежилетів, аптечок, тактичних окулярів, рацій, розгрузок, медичних турнікетів, тощо. У результаті вказаних кримінально протиправних дій ОСОБА_5 фактично отримав прибуток на загальну суму 499 900 гривень, що становить значний розмір, під час дії воєнного стану, який він реалізував за обставин, які викладені письмово слідчим у клопотанні.

Зокрема, 02.06.2022 року приблизно об 15:45, знаходячись за адресою:

АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 реалізуючи умисел на отримання прибутку шляхом продажу товарів гуманітарної допомоги та благодійної пожертви, діючи з корисливих мотивів для власного збагачення, в межах міста Одеса надав вказівку ОСОБА_6 реалізувати ОСОБА_7 триману гуманітарну допомогу, а саме 1 бронежилет з наявними у ньому керамічними плитами, 30 шоломів марки «Croshield», 12 тактичних окулярів марки «DesertStormGoogle», 4 рації «Baofeng», 12 аптечок, 11 розгрузок зеленого кольору, 33 турнікети, 24 футболки зеленого кольору, що ним і було зроблено. Отримавши медичні товари, військову амуніцію та військові прилади, ОСОБА_7 передав, ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_5 за їх продаж прийняв, як було обумовлено попередньо, грошові кошти в сумі 499 900 гривень, У результаті вказаних кримінально протиправних дій ОСОБА_5 фактично отримавта міг розпоряджатися незаконним прибутком у розмірі 499 900 гривень, який згідно з п. 2 примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значний розмір.

Так, 07.06.2022 року слідчим СУ ГУНП в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук транспортного засобу марки «Хюндаі», н/з НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні, а також сам транспортний засіб, який поміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів.

Так, 08.06.2022 постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області зазначені речі та документи було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий та прокурор до судового засідання не з`явилися. Разом з тим, від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Захисник до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах клопотання заявою слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
З матеріалів клопотання вбачається, що 07.06.2022 року слідчим СУ ГУНП в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук транспортного засобу марки «Хюндаі», н/з НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні, а також сам транспортний засіб, який поміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
Зокрема, є достатні підстави вважати, що вилучені речі мають значення для вказаного кримінального провадження, а автомобіль використовувався особою, яка може бути причетною до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.
Так, 08.06.2022 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області зазначені речі було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , здійснюються на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих засобів».
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000090 від 04.04.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на речі, що були вилучені 07.06.2022 року в ході обшуку автомобіля «Хюндаі», д/н НОМЕР_1 , а саме:

- купюри номіналом 500 гривень у кількості 2 шт., з наступними серійними номерами: C33707666, Y39862537, купюри номіналом 500 гривень у кількості 94 шт., на котрих зазначено наступний серійний номер: АА6133044;

- печатка «факсиміле» у корпусі чорного кольору;

- записник із чорновими записам у обкладинці чорного кольору з написом «Notebook»;

- цифровий відеорегістратор «Gazer» у корпусі чорного кольору, у котрому знаходиться цифровий носій інформації карта пам`яті «Gazer» серійний номер MDT4012415.

- транспортний засіб «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , чорного кольору який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_9 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 та фактично перебував у користуванні ОСОБА_6 , з подальшим зберіганням на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29а,в порядку постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104.
Виконання ухвали покласти слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1