Справа № 201/1545/22
Провадження 1-кс/201/479/2022
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000132 від 10.02.2022, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що до ЧЧ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 10.02.2022 року надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , про те, що невідомі особи незаконно проникли до його житла із застосуванням насильства, зачинились в квартирі та не впускають його до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 10.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, а саме незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян із застосуванням насильства.

В ході досудового розслідування потерпілим було надано інформацію про те, що що 31.07.2018р. ОСОБА_5 отримав у борг від свого знайомого ОСОБА_6 грошові кошти, про що написав розписку. Відповідно до вказаної розписки ОСОБА_6 надав, а ОСОБА_5 прийняв 40 000 доларів США (еквівалент 1 080 000 грн.), у забезпечення повернення останній гарантував укласти 31.07.2018 року договір позики на квартиру АДРЕСА_2 . Копія розписки надається.

Як вбачається з Договору про внесення змін до Змішаного договору з елементами позики та іпотеки, посвідченого 31.07.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 3061 від 30 липня 2019 року сума боргу на день укладення Договору про внесення змін до вказаного Договору складає 30 000 дол. США.

У відповідності до п. 1 Договору - у випадку несвоєчасного повернення суми боргу (або будь-якої його частини за графіком) Позичальник ОСОБА_8 зобов`язується виплатити Позикодавцю штрафу розмірі 1 (один) % від суми боргу, але не більше ніж за 90 днів. Тобто, розмір штрафу: 1% суми від суми боргу 30 000 дол. США складає 300 дол США.

Проте, у відповідності до ідентичних за текстом Вимог про усунення порушення (в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку») від 04.01.2021р., від 26.01.2021р. та від 12.04.2021р., ОСОБА_6 вимагає у ОСОБА_8 сплатити заборгованість у сумі 30 000 дол. США. та не передбачений Змішаним договором штраф у сумі 27 000 дол. США.

Через порушення норм чинного законодавства України під час реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_6 , ОСОБА_8 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та за участі третьої особи - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 про скасування рішення та запису державного реєстратора, визнання договору недійсним.

Розуміючи про наявність правових підстав для задоволення позову у цивільній справі, що призведе до скасування запису про права власності на квартиру за ОСОБА_6 та фактичного вибуття квартири з власності ОСОБА_6 10.02.2022 року невідомі особи, що представилися та надали нотаріально посвідчену довіреність від ОСОБА_6 близько 10-20 за допомогою реквізитів працівників Нова Пошта, зокрема, коробки, подзвонили у дзвоник квартири АДРЕСА_2 та намагались потрапити до квартири. В подальшому, у зв`язку із тим, що двері квартири їм не відкрили, невідомі особи за допомогою спеціальних інструментів намагались потрапити до квартири АДРЕСА_2 . В цей момент на телефонний виклик дружини, до квартири прибув син власниці квартири ОСОБА_5 , який намагаючись дізнатись що відбувається затребував у невідомих осіб, що намагались потрапити до квартири, рішення суду що надавало б право таким особам на вторгнення до житла та викликав на гарячу лінію співробітників Національної поліції.

Після від`їзду співробітників Національної поліції, 5 невідомих осіб почали наносити ОСОБА_5 тілесні ушкодження, через що дружина ОСОБА_5 , що знаходилась у квартирі відкрила двері квартири.

5 невідомих осіб без дозволу власника та мешканців квартири, без рішення суду розпиливши газовий балончик на ОСОБА_5 та його дружину протиправно проникли до квартири АДРЕСА_2 та з погрозою насилля «змусили» останніх залишити квартиру.

В наслідок зазначених дій невідомих осіб ОСОБА_8 завдано майнової та моральної шкоди, ОСОБА_5 завдано шкоду здоров`ю.

Як вбачається з зазначеного вище, фактичні обставини кримінального провадження свідчать про необхідність забезпечення кримінального провадження шляхом арешту майна.

Слідчий надав суду заяву, в якій останній просив розглянути клопотання без його участі та засобів технічної фіксації. Просив задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суддя слідчий прийшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна нерухомого майна, яке є предметом злочину, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, зокрема, привести до подальшої перереєстрації (відчуження) нерухомості, яка виступає предметом злочину.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, суддя слідчий,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000132 від 10.02.2022 року, а саме на майно: квартиру АДРЕСА_2 .

Заборонити державним реєстраторам та іншим особам (в тому числі нотаріусам), які уповноважені вчиняти реєстраційні дії вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Комсомольська, 58, 49004) внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про цю ухвалу про заборону вчинення реєстраційних дій щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до

ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1