Справа № 152/1096/18
Провадження № 1-кс/139/3/22
У Х В А Л А
(у порядку ст. 81 КПК України)
12 жовтня 2022 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці заяву прокурора, який приймає участь у розгляді судом 1-ої інстанції справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_2 про відвід головуючої судді ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 29.09.2022 судді ОСОБА_1 для розгляду розподілена заява прокурора ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_5 , головуючій в розгляді справи про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_4 .

Відвід мотивований наявністю обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді, оскільки 21 вересня 2022 року головуюча суддя ОСОБА_5 постановила ухвалу про продовження розгляду справи за відсутності потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 . Одночасно, прокурором 13 липня 2021 року було змінено обвинувачення на менш тяжке, однак обвинувальний акт до цих пір не вручено потерпілому, а тому він позбавлений права підтримувати раніше пред`явлене обвинувачення. У заяві зазначено, що постановивши таку ухвалу, суд в особі головуючої судді ОСОБА_5 фактично позбавив сторони провадження можливості реалізувати процесуальні права щодо установлення достовірності обставин кримінального провадження, чим порушив загальні засади кримінального провадження, а саме: змагальність сторін та свободу подання ними до суду своїх доказів та доведенні перед судом їх переконливості, що передбачено п. 15 ч. 1 ст. 7 та ч. 6 ст. 22 КПК України.

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримав із зазначених у ній підстав, просив задовольнити відвід.

Обвинувачений ОСОБА_4 та суддя ОСОБА_5 просили про розгляд заяви без їх участі, висловили позицію про безпідставність та необґрунтованість відводу (а.с. 6, 7).

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 у своїй заяві зазначив, що головуючою у справі суддею ОСОБА_5 вживалися всі заходи щодо забезпечення явки в судове засідання потерпілого та свідка, а прокурор допустив бездіяльність у цьому кримінальному провадженні, не забезпечивши явку сторони обвинувачення та свідка обвинувачення. Вважає, що внаслідок бездіяльності прокурора щодо нього порушуються його права про справедливий та відкритий розгляд справи упродовж розумного строку.

Вирішуючи питання про відвід, суд враховує таке:

За змістом ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, свідчить, що з 05 березня 2019 року у провадженні головуючої судді ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000004 про обвинувачення ОСОБА_4 .

21 вересня 2022 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в особі головуючої судді ОСОБА_5 постановив ухвалу продовжити розгляд справи у відсутності потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 .

Саме таке рішення суду викликало у прокурора сумніви в неупередженості головуючої судді.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Об`єктивність судді полягає в його здатності розглянути питання, що є предметом спору, відсторонено, незважаючи на особисті уподобання чи вигоду.

Неупередженість судді характеризується відсутністю у нього прихильності до однієї із сторін процесу.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу.

Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну наявність упередженості у судді, але простої заяви про це недостатньо. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом її упередженості.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановила, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У даному випадку суддя в ухвалі від 21 вересня 2022 року однозначно не виявила особистої прихильності до будь-якої сторони процесу. У прийнятті такого рішення суддя (суд) керувалася виключно нормами кримінального процесуального законодавства щодо розумність строків, позиціями ЄСПЛ та своїм внутрішнім переконанням.

Вирішення процесуальних питань в ході розгляду справи, в тому числі задоволення або ж відмова у задоволенні заяв, клопотань, скарг учасників провадження, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді у даній чи в інших справах, скасування судових рішень апеляційним судом, не свідчить про упередженість судді та не може бути підставою для відводу судді.

Так, із зазначених прокурором в заяві та підтриманих в судовому засіданні мотивів з`ясовано, що у сторони обвинувачення є припущення/сумніви, що внаслідок прийнятого процесуального рішення про продовження розгляду справи без участі потерпілого та свідка порушилися норми КПК України щодо створення судом необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа № 800/592/17) та від 01 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18).

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Так, наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі № 910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Таким чином, за окремою підставою відводу, визначеною саме як наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, прокурор, який подав заяву про відвід судді, повинен довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та, відповідно, змін його складу.

З врахуванням всього наведеного вище, судом при розгляді заяви про відвід не встановлено передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, підстав та обставин, за яких суддя ОСОБА_5 не може брати участь у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 .

Аргумент сторони обвинувачення з приводу відводу зводиться до певної незгоди з прийнятим 21 вересня 2022 року процесуальним рішенням. Така незгода не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості судді, але може бути підставою для апеляційного оскарження рішення судді під час оскарження остаточного судового рішення у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-82 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити прокурору ОСОБА_2 в задоволенні заяви про відвід судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000004 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення у справі.

Ухвала, яка не може бути оскаржена, в силу вимог ч. 5 ст. 532 КПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: _________________