ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області

Справа №489/3126/18
Провадження №1-кп/477/11/22
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу

17 березня 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000808 відносно

ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 10 частини 2 статті 115, частиною 3 статті 153 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
18 травня 2018 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000808 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 10 частини 2 статті 115, частиною 3 статті 153 КК України.
15 березня 2022 року від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Ухвалою суду від 16 березня 2022 року постановлено про проведення судового засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_6 у режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)», через обмеження у пересуванні конвойних підрозділів територією Миколаївської області та міста Миколаєва, із урахуванням воєнного стану.
За відомостями, які надійшли у виді телефонограми від ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)», обвинувачений відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Потерпілий та його представник у судове засідання не з`явилися, відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового розгляду відсутні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просила вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Як визначено у листі Верховного Суду від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.

Також, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

У разі коли територіальну підслідність кримінальних правопорушень на стадії досудового розслідування змінено, а матеріали кримінальних проваджень через воєнні дії не було передано або передано не в повному обсязі, оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні. При розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали, зокрема й судові рішення у формі, в якій їх внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (роздруківки з Реєстру). Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Відповідно до рекомендації Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, наданої 02 березня 2022 року усім судам України, звернуто увагу на доцільність орієнтування судів щодо однакового застосування положень статті 199 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик, передбачений статтею 177 КПК України, не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. До вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Також звернуто увагу на те, що за умов, коли всім іншим обставинам, які враховуються при вирішенні відповідних клопотань, судом вже була дана оцінка при обранні запобіжного заходу, формалізований підхід окремих судів щодо обов`язковості надання копій матеріалів провадження, інших додатків, які очевидно для суду не можуть бути надані через військові дії, або, наприклад, щодо неможливості використання судових рішень у формі, в якій їх внесено до Єдиного реєстру судових рішень (роздруківки з Реєстру) є нічим невиправданим та не відповідає вимогам, зокрема, статтями 2, 7 КПК України.

Таким чином, з урахуванням викладеного, відмови обвинуваченого ОСОБА_6 від участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції та прийняття участі у судовому засіданні захисника обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість розгляду указаного клопотання без участі обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши позицію прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по вказаним матеріалам, суд установив наступне.

28 лютого 2018 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою стоком на 60 днів до 26 квітня 2018 року, дія якого продовжена до 23 травня 2018 року. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 травня 2018 року дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжена на 60 днів до 22 липня 2018 року.

10 грудня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та на нього покладено наступні обов`язки:
- прибувати до суду за викликом;
- утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_9 з метою уникнення впливу на зазначених громадян з приводу зміни свідчень;
- повідомляти суд про зміну місяця свого проживання та роботи.
Під час судового розгляду обвинувачений неодноразово оголошувався в розшук, у тому числі й ухвалою суду від 20 грудня 2021 року.
Ухвалою суду від 17 січня 2022 року провадження по справі поновлено.
Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.
Згідно приписів статті 177 КПК України необхідність застосування запобіжного заходу, з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, пов`язується з поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, після скоєння злочину, зокрема намагання: переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується особа.
Згідно статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Указане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, який станом на 18 березня 2022 року неможливо завершити з ухваленням судового рішення по суті до закінчення строку дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки по справі не допитано свідків та не досліджено письмові докази.

Суд уважає доведеними обставини, які свідчать про існування ризику в даному кримінальному провадженні, а саме переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 за обвинувальним актом обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків.
Як установлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 систематично порушував зобов`язання, покладенні на нього ухвалою суду від 10 грудня 2018 року.
Така поведінка обвинуваченого, яка полягає в умисному невиконанні обов`язку прибути за викликом суду для участі в судових засіданнях, незнаходження обвинуваченого за місцем свого проживання тривалий час, неодноразове застосування до нього приводу в судові засідання, та, як наслідок, оголошення його в розшук ухвалою суду, свідчать про існування зазначеного вище ризику.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеному ризику.
Судом також установлено, що обвинувачений ОСОБА_6 не є особою, відносно якої, в силу частини 2 статті 183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім цього, судом ураховано, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи під вартою в ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)» одержує спеціалізоване лікування від дисемінованого туберкульозу легень інфільтративного розпаду.
Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що обвинувачений зможе ухилитися від суду та продовжувати не виконувати процесуальні рішення, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 176, 183, 196, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою стоком на 60 днів.
Ухвала діє з 17 березня 2022 року до 15 травня 2022 року включно та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_10