Справа № 305/812/22
Номер провадження 1-кс/305/203/22
УХВАЛА

13.05.2022. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше несудимого, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням із начальником Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що що 12.05.2022 приблизно о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території ділянки лісу, яка розташована на відстані 70 метрів від готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків між ним та його знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел спрямований на умисне заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, тримаючи телескопічну палицю у руках, спричинив не менше двох ударів вказаною палицею в область голови потерпілого ОСОБА_8 , після чого, продовжуючи свої умисні протиправні дії, направлені на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, тримаючи ніж у правій руці, завдав один удар вказаним ножем потерпілому ОСОБА_8 в область грудної клітки зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення грудної клітки та черевної порожнини з ушкодженням селезінки. Гемоперитонеум.

Відомості, щодо вказаного кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР за № 0000192 від 12 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

12.05.2022 о 23 годині 10 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 12.05.2022, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 13.05.2022, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 13.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.05.2022, та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочини, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду слід відмітити, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 з метою уникнення покарання і затягування справи, може переховуватись від суду та може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи. її моральністю. місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усiма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciey y. Moldova (Бекчиев проти Молдови), Panchenkov Russia (Панченко проти Росп)), а в даному конкретному випадку, такий ризик с обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований та підтверджуються наявними матеріалами. Дійсним є такий ризик у розрізі того, що підозрюваний перебуваючи на волі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду в подальшому.

Також, наявний ризик щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, оскільки не всі свідки на час розгляду даного клопотання, судом ще не допитані. Оцінюючи наявність цього ризику (вплив на свiдкiв) у кримінальному провадженні, слід виходити з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків та потерпілих у кримінальному провадженні на різних його етапах, та розуміти, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину у якому останній обґрунтовано підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення слід відмітити, що при його оцінці слідчим суддею суворість передбаченого покарання виступає суттєвим елементом, зокрема, такий ризик с дійсним у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та у розрiзi того, що уже в цей час останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що свідчить про його злочинну спрямованість, а також на даний час проводиться досудове розслідування та з`ясовуються всі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що постійного місця роботи не має.

Отже, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вище наведені ризики та обставини є реальними і триваючими,об`єктивно існують, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.
Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у запобіжному заході у вигляді тримання під вартою.
Слід врахувати і реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , адже враховуючи спосіб вчинення злочину, знаряддя та місце його вчинення, воно викликало особливий суспільний резонанс, висвітлення в засобах масової інформації, тому тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

У зв`язку з вищевикладеним, орган досудового розслідування просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримали та просили таке задовольнити з підстав, які наведені у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, так як таке необґрунтоване. Жодного наміру ухилятися від слідства чи суду він не має. Окрім цього зазначив, що інкриміновані дії вчинив у стані афекту.
Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки є необґрунтованим. Слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків на які вони посилаються у клопотанні. Зокрема, ризик впливу на свідків є відсутнім, оскільки на даний час допитано усіх свідків. Окрім цього, ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки. З огляду на викладене, просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує також практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) зазначив, що особа може бути затримана відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Так, матеріалами клопотання, зокрема копіями: протоколу огляду місця події від 12.05.2022, у ході якого по АДРЕСА_2 виявлено перочинний ніж з ручкою світлого кольору, протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , доводиться обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Дослідження цих документів у сукупності формують у слідчого судді внутрішнє переконання про те, що мали місце обставини, зазначені у клопотанні, та до вчинення кримінального правопорушення з достатньою вірогідністю може бути причетний ОСОБА_4 , що обумовлює законодавчо передбачену можливість застосування запобіжного заходу.

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу. При цьому, висновок про обґрунтованість підозри не констатує наявності у діях ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Таким чином, вивчивши подане клопотання та додані до нього докази, а також враховуючи тривалість проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважаю, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання слідчого в частині наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Згідно з положеннями ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурором та слідчим в обґрунтування клопотання зазначені ризики, що ОСОБА_4 усвідомлює, що вчинений ним злочини відносяться до категорії тяжких злочинів, а також те, що йому може бути обрано покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тобто те, що останній ніде не працює і таким чином безперешкодно може покинути місце проживання та виїхати, як за межі району так і за межі області, тим самим ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Окрім цього, слідчий зазначає, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 матиме можливість впливати на потерпілого та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також звертає увагу на те, що вказане кримінальне правопорушення викликало значний суспільний резонанс.

Проте, на переконання слідчого судді, зазначені ризики не були належним чином обґрунтовані та базуються на припущеннях, тому не можуть бути прийняті слідчим суддею при обранні виняткового запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Зокрема, на підтвердження вищенаведених ризиків органом досудового розслідування до клопотання долучено копію характеристики підозрюваного ОСОБА_4 .

Так, з характеристики ОСОБА_4 , виданої начальником ЦНАП ОСОБА_12 , він є мешканцем м. Рахів, у громадському житті міста участі не приймає. Скарг з боку сусідів на нього не надходило.

При цьому, будь-яких доказів про наявність у ОСОБА_4 сім`ї та утриманців орган досудового розслідування не надав.

Разом з цим, у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 проживає з дружиною ОСОБА_11 та має на утриманні 1 малолітню дитину.

Отже, наведеною інформацією спростовується твердження органу досудового розслідування про те, що у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки.

При цьому, зважаючи на обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , те, що він ніде не працює, саме по собі, без надання інших доказів, не може поза будь-яким сумнівом свідчити про те, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності виїде з місця свого постійного проживання.

Також, з матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Окрім наведеного, як на один із ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , слідчий у клопотанні посилався на те, що перебуваючи на волі він матиме можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Однак, будь-яких доказів цього до клопотання долучено не було.

Проте, з такими доводами органу досудового розслідування, слідчий суддя не може погодитись, оскільки як видно з матеріалів кримінального провадження, свідки на даний час допитані. У ході допиту їх попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих доказів, а будь-яких обставин, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_4 буде впливати на потерпілого та свідків слідчий не навів.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то такий, на переконання слідчого судді жодним чином не обґрунтований.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, зокрема протоколу огляду місця події від 12.05.2022, то у ході огляду місця події було вилучено перочинний ножик, який у подальшому визнано речовим доказом.

Разом з цим, слідчим у клопотанні не зазначено про те, яким чином ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, матиме можливість знищити, сховати чи спотворити речовий доказ, який перебуває у володінні органу досудового розслідування. Не здобуто таких обставин і у ході судового розгляду клопотання стосовно ОСОБА_4 .

Щодо посилання слідчого на те, що кримінальне правопорушення викликало значний суспільний резонанс, то до матеріалів клопотання не долучено будь-яких доказів цього.

При цьому, на переконання слідчого судді, висвітлення органом поліції своєї діяльності не може свідчити про значний суспільний резонанс.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Оскільки у судовому засіданні прокурором та слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_4 , не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Отже, беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 буде достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому у задоволенні клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Визначаючи адресу, за якою обирається цілодобовий домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_4 він на даний час фактично проживає АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 також обов`язок здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 182-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, з середньою освітою, раніше несудимого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, починаючи з 13 травня 2022 року, тобто з моменту винесення ухвали про застосування вказаного запобіжного заходу по 11 липня 2022 року, негайно звільнивши його з-під варти у залі суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їх вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, з місця свого проживання будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) цілодобово знаходитись по місцю свого проживання, розташованому по АДРЕСА_1 ;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків щодо нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний зміст ухвали проголошено 16 травня 2022 року о 16 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1