Провадження №: 1-кп/752/1139/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000955, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштована, українка, громадянка України, освіта середня, заміжня, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року у місті Києві ОСОБА_7 (після зміні прізвища внаслідок заміжжя у березні 2021 року ОСОБА_5 ), виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на придбання завідомо підробленого документа з метою його подальшого використання, а саме: посвідчення водія. Для цього обвинувачена надала невстановленим досудовим розслідуванням особам фотокартку з власним зображенням та свої персональні дані з метою виготовлення підробленого документа.

У подальшому обвинувачена передала невстановленій досудовим розслідуванням особі грошову винагороду та отримана від неї підроблене посвідчення водія з наступними реквізитами: серія КВЕ; № НОМЕР_1 ; прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_7 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження м. Київ; категорії В1, В, з метою його подальшого використання.

Своїми діям обвинувачена вчинила пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, уповноваженою на виконання функцій держави і яке надає право на керування транспортними засобами, з метою його використання, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.
Крім того, обвинувачена вчинила кримінальний проступок за ч. 4 ст. 358 КК України за наступних обставин.
08.10.2021 приблизно о 17:35 обвинувачена керувала автомобілем марки Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 та рухалася по вул. Деміївській у м. Києві, де на місці її зупинки працівники патрульної поліції з огляду на недотримання кермувальницею Правил дорожнього руху, зажадали від неї перевірки документів, вказаних у п. 2.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
На законну вимогу співробітників патрульної поліції щодо пред`явлення документів на право керування транспортним засобом та реєстраційного документа на транспортний засіб, зумовлену необхідністю установлення особи і перевірки правомірності керування автомобілем, обвинувачена реалізувала свій кримінальний протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, пред`явивши інспектору Управління патрульної поліції у м. Києві для огляду і перевірки підроблене посвідчення водія з наступними реквізитами: серія КВЕ; № НОМЕР_1 ; прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_7 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; категорії В1, В, тобто використала завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 19.10.2020 № СЕ-19/111-20/50421-ТД, складеного за наслідками проведення технічної експертизи документів, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , заповнений на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічних документів, що знаходяться у офіційному обігу на території України, зображення та друковані тексти з лицевого та зворотного боку бланка посвідчення водія з серійним № НОМЕР_3 , нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою з струменевим способом друку.

За відомостями Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в м. Києві інформація щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідній базі даних відсутня, при цьому посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії В1 від 28.05.2020 видавалося на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.
З огляду на те, що обвинувачена не оспорювала фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті від 13.10.2021 і повністю визнала свою вину, отримавши згоду сторін, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням документів, що характеризують її особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, надала покази, в яких підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення проступків. Зокрема обвинувачена повідомила, що вона навчалася у школі водіїв, що через певний період зачинилася з огляду на введення карантинних обмежень, зумовлених поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Маючи особисті потреби у керуванні автомобілем обвинувачена прибула до автошколи, де виявила оголошення з пропозицією отримання посвідчення водія. Сконтактувавши з жінкою на ім`я ОСОБА_9 , обвинувачена домовилася про виготовлення на її ім`я посвідчення водія за грошову винагороду для виготовлювача, для чого засобами сучасного зв`язку з використанням мобільного застосунку для передачі повідомлень, переслала свою фотокартку та анкеті дані, в тому числі номер ідентифікаційного коду. Через певний час невідомий обвинуваченій до цього чоловік передав підроблене посвідчення водія, яке вона використовувала при керуванні автомобілем. 08.10.2020 у м. Києві по вул. Деміївській обвинувачена зупинилася на перехресті аби висадити з автомобіля свою сестру. У цей час її помітили працівники патрульної поліції та повідомили їй, що вона порушила Правила дорожнього руху, зокрема, правила стояки та зажадали надання документів щодо права керування та володіння транспортним засобом. Перевіривши документи обвинуваченої співробітники патрульної поліції повідомили їй, що вона використовує підроблене посвідчення водія. У подальшому обвинувачена склала іспит на право керування транспортним засобом та отримала легальне посвідчення водія. Про свій вчинок шкодує, усвідомлює, що вчинила неправильно, щиро кається, просить суворо не карати.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумніву суду у правильності розуміння нею змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

Отже, керуючись внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки у ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Під час судових дебатів сторони оголосили свої міркування щодо міри необхідного покарання, зокрема, прокурор просила застосувати покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 4 ст. 358 КК України. При цьому прокурор зазначила те, що обтяжуючих обставин не встановлено, обвинувачена розкаялася, сприяла розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, є заміжньою, що свідчить про наявність спільного бюджету для оплати штрафу, мала кошти на придбання підробленого документа, своїми діями завдала шкоди суспільним інтересам в сфері безпеки дорожнього руху.
Захисники та обвинувачена вказували на її особу, юний вік, готовність нести покарання в межах вчиненого, осуд ОСОБА_5 власного вчинку, відчуття нею сорому і смутку у зв`язку з цим. Клопотали перед судом не застосовувати максимальний розмір штрафу, адже обвинувачена раніше не притягалася до відповідальності, навчання у школі водіїв закінчила, посвідчення водія отримала, висновки з вчиненого для себе зробила.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд враховує обставин, які пом`якшують покарання за п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття ОСОБА_5 , яке полягає визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу вчинення, а також у відвертому особистому осуді своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного; за ч. 2 ч. 66 КК України належну процесуальну поведінку, готовність до відбуття покарання. Також приймається до уваги кваліфікація кримінального правопорушень, які є проступками, їх наслідки для авторитету органу державної влади, відсутність збитків або ж заподіяння майнової шкоди, щире каяття, особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності притягається вперше, не має негативних характеристик, має постійне місце проживання та реєстрації, родину, соціальні зв`язки, характеризується соціальне-позитивним мисленням з взірцевими суспільними цінностями.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкцій ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу зі застосуванням положень ст. 70 КК України. Визначаючи розмір штрафу, суд зважає на те, що обвинувачена стала співучасником підроблення офіційного документа і її роль у його виготовленні була несуттєвою, тоді як отримавши його, до адміністративної відповідальності за Порушення правил дорожнього руху з постановленням судового рішення не притягалася, що слідує з наявних характеризуючи документів, у дорожньо-транспортні пригоди не потрапляла. На переконання суду, мета покарання у цьому кримінальному провадженні буде досягнута і без застосування максимального розміру штрафу.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 69, 74, 75 КПК України та враховує при цьому, що метою покарання цього має стати перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України, шляхом зберігання в матеріалах кримінального провадження та знищення.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинувачену покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження у розмірі 1307,60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 338, 349, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень у дохід держави.
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у дохід держави.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень у дохід держави.

Речовий доказ пластикову картку з написами: посвідчення водія; ОСОБА_7 ; серія КВЕ № 926083, упаковану до сейф пакету № 5316135, що зберігається у камері схову Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція ФП-012708 від 05.11.2020), знищити.
Речовий доказ паперовий конверт з компакт-диском DCD-R зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 19.10.2020 експертного дослідження у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн 60 коп.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1