ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2022 Справа №607/2957/22

(№1-кп/607/1040/2022) м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000001 від 01 січня 2022 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Тернополя, з середньою спеціальною освітою, одруженої, не працюючої, на утриманні одна малолітня дитина, не депутата, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої востаннє,

-22.10.2018р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2022 року, в період з 14 год. 55 хв. до 15 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні супермаркету "Novus" ТОВ "Новус Україна", що знаходиться в м. Тернополі по вул. Перля, 3, діючи повторно і умисно, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів та корисливою метою, викрала із торгового стелажу продовольчі товари, а саме: бренді "Saint Louis" VSOP 40%, об`ємом 0,7 л, вартістю 115,05 грн. та помістила у рюкзак, який знаходився у неї на плечі. Після цього, ОСОБА_3 , з метою отримання можливості розпорядитись вказаним товаром на загальну суму 257,47 грн., не оплативши його вартості, пройшла повз касу та направилася до виходу з приміщення магазину. Проте, виконавши усі дії які вважала необхідними для завершення кримінального правопорушення до кінця, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, оскільки на виході із приміщення магазину була зупинена працівниками служби охорони супермаркету.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

19 квітня 2022 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , її захисником ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаялася і відшкодувала завданні збитки.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положення ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченої ОСОБА_3 , яка просить суд затвердити угоду про примирення, захисника, який підтримав думку обвинуваченої, а також позицію прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, однак заперечує в частині призначеного покарання за м`якістю та позицію представника потерпілого ОСОБА_6 , який матеріальних претензій до обвинуваченої не має у зв`язку із відшкодуванням йому шкоди та просить судове засідання проводити без нього, про що викладено ним у поданій заяві, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченої, що вона розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 19 квітня 2022 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , її захисником ОСОБА_5 та визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, зважаючи на відшкодування завданих збитків, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченої, яка раніше судима, наявність на утриманні малолітньої дитини, молодий вік, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити узгоджений сторонами більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції частини 2 статті 15 частини 2 статті 185 КК України на підставі ст. 69 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

У кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких потрібно вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме: прихідну накладну № від 27.10.2021р. та прихідну накладну № від 29.10.2021р., які постановою слідчого СД Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 29.01.2022р. визнані речовими доказами та довідку від 01.01.2022р., яка постановою дізнавача СД Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 04.01.2022р. визнано речовим доказом, після вступу вироку в законну силу слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 100, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 19 квітня 2022 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , її захисником ОСОБА_5 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. в дохід держави.

Речові докази, а саме: прихідну накладну № від 27.10.2021р., прихідну накладну № від 29.10.2021р., та довідку від 01.01.2022р. після вступу вироку в законну силу залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1