Чортківський районний суд Тернопільської області
копія
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2022 р. Справа № 608/2101/21
Номер провадження1-кп/608/104/2022
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
його захисника ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
В провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області знаходиться на розгляді вищевказане кримінальне провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 подав суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з подальшим призовом на військову службу під час мобілізації, посилаючись на обставини на факти, що в ньому викладені на відсутність ризиків, зазначених прокурором.
Крім того, ним подано клопотання про зменшення розміру застави, визначеної ухвалою слідчого судді та в подальшому ухвалами суду при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 подав суду письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , посилається у клопотанні на обставини та факти, що в ньому викладені та на ризики, які були встановлені при обранні такого заходу слідчим суддею та в подальшому неодноразово продовжені судом.
Вказане клопотання обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 отримали о 10 годині 20 хвилин 25 травня 2022 року, в тому справу було слуханням відкладено на 14 годину 15 хвилин 25 травня 2022 року.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання підтримують, просять задоволити, надати можливість призватись на військову службу під час мобілізації, оскільки прокурор неодноразово відмовив у задоволенні таких клопотань ОСОБА_6 , в задоволенні клопотання прокурора просять відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 клопотання про зміну розміру застави в сторону зменшення підтримують, просять задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 подане ним клопотання про продовження раніше обраного та продовженого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 підтримує, просить задоволити. Підстав для задоволення клопотань, поданих обвинуваченим ОСОБА_6 не вбачає, оскільки вчинені злочини є тяжкими та ним неодноразово та в черговий раз 25 квітня 2022 року була винесена обгрунтована постанова про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації.
Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 підтримує клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, або зменшення суми застави, оскільки вважає їх такими, що подані з метою уникнення від відповідальності під приводом воєнного стану в країні.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , дослідивши подані обвинуваченим і прокурором клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 серпня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави, який було продовжено неодноразово, в т. ч., останній раз 06 квітня 2022 року із визначенням суми застави 113500 гривень, строк якого закінчується 04 червня 2022 року, однак судове провадження по даній справі ще не розпочато та з об`єктивних причин до вказаної дати закінчене не буде.
Апеляційною інстанцією неодноразово розглядались скарги обвинувачених на ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених, які були залишені без задоволення.
Обставини, зазначені при обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , та при їх продовженні, продовжують існувати і надалі, ризики, які існували на час обрання строку тримання під вартою обвинуваченому, не зменшилися, залишаються реальними та триваючими, не допитані потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази, судове провадження у справі розпочато, однак закінчити його у найкоротший строк з об`єктивних причин суд не може, а тому вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченим в виді тримання під вартою з визначенням суми застави.
Разом з тим, посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою з визначенням суми застави на особисте зобов`язання в умовах воєнного стану з подальшим направленням особи на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану, суд вважає безпідставними, та таким, що до задоволення не підлягають виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.331 Кримінального процесуального кодексу України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурорута направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством , тримання особи під вартою, з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або, якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість,
Відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; 3) продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.
При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як про це просить прокурор.
Обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вище вказаним ризикам.
В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя, (суд) при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного (обвинуваченого), інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Застава судом визначається в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 182 КПК України. Крім цього, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , визначені цими правовими нормами обов`язки. Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею ( судом ) при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків.
Суд вважає, що обвинуваченим та захисником доведено, що такі обставини частково змінились і що відсутня висока ступінь ймовірності того, що у випадку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із зміною суми розміру застави з 50 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, особа обвинуваченого вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду.
Враховуючи характер висунутого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, а так само враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , на даній стадії судового розгляду (кримінальне провадження поступило до суду 07 жовтня 2021 року та перебуває в даний час на стадії судового розгляду) , дає підстави стверджувати те, що інший, більш м`який запобіжний захід на даній стадії судового розгляду забезпечить належні гарантії здатності обвинуваченого самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів.
В контексті практики ЄСПЛ, ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою з визначенням суми застави в розмірі п`ятидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб , відсутня і є підстави зменшити розмір суми застави з 50 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 182, 201 Кримінального процесуального кодексу України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до повного задоволення, та клопотання обвинуваченого в частині зменшення розміру застави дочасткового задоволення.
На підставі вищевикладеного, у суду є підстави для зміни запобіжного заходу в частині визначення суми застави, обраної слідчим суддею, та пізніше продовженої судом, а саме її зменшення, оскільки зміна такого запобіжного заходу в частині зменшення суми застави, зможе забезпечити належну його процесуальну поведінку під час розгляду справи в суді та буде співрозмірною та посильною для обвинуваченого чи членів його сім`ї, а також, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з визначенням суми застави, визначеної слідчим суддею, а подальшому і судом, в судовому засіданні не встановлено.
Що стосується вирішення іншого, поданого обвинуваченим ОСОБА_6 клопотання, то суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 616 КПК України слідчий суддя або суд, який розглядає кримінальне провадження, розглядає клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період невідкладно. За наявності достатніх підстав слідчий суддя або суд має право скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для подальшого проходження підозрюваним, обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово звертався в аналогічним клопотанням до прокурора ОСОБА_3 , та відповідно в задоволенні таких клопотань прокурором було відмовлено. Зокрема, в черговий раз прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 25 квітня 2022 року винесено постанову, якою в задоволенні клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації відмовлено.
Факт подання суду дублікату тимчасового посвідчення військовозобов`заного № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 не є доказом того, що в даний час особа є придатною до військової служби і буде підпадати під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та відсутній висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану на час розгляду такого клопотання.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово звертався до суду з клопотаннями про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, оскільки скаржився на стан свого здоров`я. Відомості про стан здоров`я є визначальним та одним із критеріїв визначення стану придатності обвинуваченого до військової служби, що можливо лише за результатами проходження військово-лікарської комісії. Відомостей щодо стану придатності ОСОБА_6 до військової служби ні захисником, ні обвинуваченим суду не подано.
Крім того, обвинуваченим та його захисником не доведено відсутності ризику ухилення особи, стосовно якої пропонується скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
На підставі вищевикладеного, у суду відсутні достатні підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а ніж обраний раніше, та продовжений ухвалою суду 06 квітня 2022 року, який зможе забезпечити належну його процесуальну поведінку під час розгляду справи в суді, а також будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу слідчим суддею, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з визначенням суми застави, не встановлено.
Таким чином, письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою з визначенням суми застави на особисте зобов`язання, з метою відправлення для призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану, задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.), ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - задоволити.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: прибувати до Чортківського районного суду Тернопільської області із встановленою періодичністю призначених судових засідань; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває (проживає), без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця перебування ( проживання).
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що він звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної в даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання його під вартою. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно здійснює розпорядження про звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, прокурора та суд. З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали негайно після її проголошення надати обвинуваченому ОСОБА_6 , його захиснику ОСОБА_7 , прокурору ОСОБА_3 та копію ухвали направити для відома та виконання начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».
Інші учасники справи мають право отримати копії ухвали в Чортківському районному суді Тернопільської області.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала підлягає до негайного виконання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

няє її виконання.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/2101/21

Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: