Єдиний унікальний номер 722/576/22
Номер провадження 1-в/722/58/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників процесу, які, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, у яких засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання, прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання, представник виправної колонії ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України, заступник голови спостережної комісії Дністровської районної державної адміністрації ОСОБА_6 вирішення клопотання залишив на розсуд суду, а також просили розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.09.2017 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховується з 20.07.2017 року.
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 18.03.2019 року на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838VІІІ) засудженому ОСОБА_3 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.07.2017 року по 13.10.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 26.04.2023 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
У відповідності до ст.12 КК України, злочини, передбачені ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, за вчинення яких засуджений ОСОБА_3 , відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та умисних тяжких злочинів.
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 20.07.2017 року. За час перебування в слідчому ізоляторі м.Маріуполь Донецької області зарекомендував себе посередньо. В одному випадку за порушення порядку і умов відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 06.07.2018 року перебував в «Торецькій виправній колонії (№2)» Донецької області, де зарекомендував себе посередньо. В одному випадку за порушення порядку і умов відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. В чотирьох випадках заохочувався.
З 10.04.2022 року відбуває міру покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)».
Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.
Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості (ч.2 ст.118 КВК України).
Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №145-22 від 12.05.2022 року та матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з часу прибуття до установи, тобто з 10.04.2022 року по даний час до будь-яких оплачуваних робіт не залучається.
Із дослідженої характеристики, затвердженої начальником установи 12.05.2022 року та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 по відношенню до персоналу установи напоказ тактовний, у взаємовідносинах з іншими засудженими вживчивий, не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості, виконує роботи з благоустрою установи, потребуючи контролю за якістю їх виконання, своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача, бажання приймати участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу не виявляє. Згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнав.

Як встановлено із довідки медичної частини №159 від 12.05.2022 року засуджений ОСОБА_3 по прибуттю в установу СВК-67 24.04.2022 року був оглянутий медичною комісією установи та визнаний працездатним з працевлаштуванням. В подальшому за медичною допомогою не звертався. На даний час стан його здоров`я задовільний.
Як вбачається із довідки №78, виданої бухгалтерією ДП «Сокирянська виправна колонія (№67)», станом на 12.05.2022 року виконавчих листів щодо засудженого ОСОБА_3 в установі на виконанні не перебуває.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого-процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_3 , зокрема обставин, які характеризують його особу за весь період відбування покарання, а не лише за період перебування в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67), суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
На підставі ст.81 КК України, ст.ст.6, 102, 107, 118 КВК України, керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Донське Волноваського району Донецької області, від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполь Донецької області від 13.09.2017 року, умовно-достроково на невідбутий строк 11 (одинадцять) місяців 10 (десять) днів.
У відповідності до вимог ч.4 ст.81 КК України роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 18.05.2022 року.