1Справа № 335/2502/22 1-кс/335/1130/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
Представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, в порядку ст. 214 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 23.03.2022 року засобами поштового зв`язку на адресу Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 було направлено письмову заяву про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, яка отримана уповноваженою особою 04.04.2022 року, згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, до часу звернення до суду зі скаргою заявника не було повідомлено про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою, що, на її думку, свідчить про допущення бездіяльності співробітниками поліції.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. 214 КПК України, заявник просить суд визнати вказану бездіяльність протиправною та зобов`язати уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 .

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав, викладених у ній.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала скаргу та просила зобов`язати співробітників поліції внести на підставі її заяви від 23.03.2022 року відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, яке полягало у здійсненні невідомими їй особами замаху на її життя та життя її батька із застосуванням зброї, з метою заволодіння належним їм майном.

Уповноважена особа Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася судом у встановленому порядку, матеріали за результатами перевірки за заявою ОСОБА_3 суду не надано.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу за відсутності представника органу, бездіяльність якого оскаржується.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Під час розгляду скарги встановлено, що 23.03.2022 року ОСОБА_3 звернулася до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області із заявою про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, шляхом її направлення поштовим зв`язком рекомендованим відправленням, що підтверджується матеріалами скарги, яке, на думку заявника, полягало у здійсненні невідомими їй особами замаху на її життя та життя її батька із застосуванням зброї, з метою заволодіння належним їм майном.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України, для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

За змістом дослідженої слідчим суддею копії заяви ОСОБА_3 від 23.03.2022 року вбачається, що заявник зазначає, що протягом тривалого часу невідомими особами неодноразово вчинялися переслідування та замахи на її життя та життя її батька із застосуванням відносно них зброї, а також інші дії шляхом психологічного і фізичного впливу відносно її рідних, які були спрямовані на заволодіння майном заявника.

Перевіривши викладені у заяві ОСОБА_3 відомості, слідчий суддя доходить висновку, що вони містять абстрактний характер, не містять достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність в діях невстановлених осіб ознак об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Події, про які йде мова у заяві ОСОБА_3 , не є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР кримінального правопорушення, за статтею КК України, при цьому, заявник також не вказує у заяві, яке ж саме кримінальне правопорушення імовірно було вчинено. Також, зі змісту заяви ОСОБА_3 не можливо встановити ні предмет, ні межі та напрямок досудового розслідування, яке нею ініціюється.

За таких обставин, попередньо оцінивши відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 до органу поліції, слідчий суддя доходить до висновку, що вона не містить жодних даних, які би вказували на те, що в діях будь-яких осіб, наявний склад будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини про те, що заява ОСОБА_3 від 23.03.2022 року, направлена заявником на адресу Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, не містила даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, підстави для внесення відомостей, викладених у її заяві, до ЄРДР відсутні.

Таким чином, факту бездіяльності уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи, що скарга ОСОБА_3 містить виключно припущення щодо вчинення кримінального правопорушення невідомими особами, та не містить об`єктивних даних про вчинення вказаними особами кримінального правопорушення, тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги та приходить до висновку, що вказану скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1