Справа № 183/1883/22
№ 1-кп/183/943/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000036 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Видвиженець (нині с. Миролюбівка) Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

14.04.2022 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та його дядьком ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому.
Цього ж дня, а саме 14.04.2022 року приблизно о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , наніс ОСОБА_6 , який перебував у лежачому положенні на дивані, не менше чотирьох ударів кулаком правої руки в область обличчя та голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді синців в області правої вушної раковини та на верхніх повіках очей, забійної рани в завушній області справа, крововиливів в м`яких тканинах правої скроневої області голови і в області обох губ, які у своєї сукупності, і кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс ОСОБА_6 не менше двох ударів правою ногою в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у виді синця на правій щоці та перелому нижньої щелепи справа, що у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Продовжуючи скоєння злочину, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 не менше двох ударів п`яткою правої ноги в область верхньої частини животу справа, спричинивши своїми протиправними діями тілесні ушкодження у виді закритої травми животу, яка супроводжувалася крововиливами в м`яких тканинах животу справа та зліва, розривами правої частки печінки, селезінки, крововиливом в брижу тонкого кишечнику, що призвело до внутрішньочеревної кровотечі в обсязі приблизно 3 л. крові та гострому малокрів`ю внутрішніх органів, що у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що призвели 14.04.2022 року до смерті потерпілого ОСОБА_6 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також додав, він проживає в одному будинку зі своєю бабусею, 84-річного віку, за якою він доглядає в силу того, що остання не пересувається самостійно, та своїм дядьком ОСОБА_6 , який на протязі останніх семи років сильно зловживає алкогольними напоями, і постійно відбирає пенсію бабусі. 14.04.2022 року ввечері він прийшов додому, де його бабуся зі сльозами розповіла йому, що ОСОБА_6 знову вкрав у неї пенсію і витратив на спиртне. Він розлютився і почав говорити про це зі своїм дядьком ОСОБА_6 , однак той все заперечував. В ході сварки він і наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження кулаком, ногою по голові, животу. Після цього він зупинився, ОСОБА_6 встав і почав ходити по будинку, а він пішов по своїм справам. Коли повернувся додому цього ж дня приблизно о 23.00 годині у ванній кімнаті побачив лежачого ОСОБА_6 без ознак життя. Він викликав швидку, поліцію. У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинив злочин.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, доведена у повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 121 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також думку потерпілого, який в своїй заяві не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Разом із тим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а відтак вчинив одне з найбільш суспільно небезпечних кримінальних правопорушень, внаслідок якого настала смерть потерпілого ОСОБА_6 . Вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував у родинних відносинах з потерпілим, що свідчить про неповажання обвинуваченим ні загальновизнаних, ні сімейних цінностей.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі, але на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Також, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_5 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 121 КК України.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Посилання захисника на наявність такої обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, як вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням потерпілого, та таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого, не може бути прийнято судом, оскільки ці доводи захисника не знайшли свого об`єктивного підтвердження, жодних доказів на підтвердження таких обставин суду не надано.

Суд бере до уваги доводи захисника щодо застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, втім, як зазначалося вище, підстав для застосування до обвинуваченого положень ч. 1 ст. 69 КК України суд не знаходить. Обставини, які би дали підстави суду застосувати дані положення закону, під час розгляду справи не встановлені.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному правопорушенню відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання з 15 квітня 2022 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з моменту його затримання з 15 квітня 2022 року до 18 травня 2022 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Речовий доказ куртку синього кольору, яка належить обвинуваченому ОСОБА_5 , зі слідами речовини бурого кольору біля лівої зовнішньої кишені знизу, яка поміщена до спец. пакету INZ 4051958 і передана до камери схову на відповідальне зберігання до ВП № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, м/р Кільченський, 7 повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_5 .

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1