Справа № 307/1811/22
Провадження № 1-кс/307/533/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку в рамках кримінального провадження №0000247, відомості про яке 31.05.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, 31.05.2022 року СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000247, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 28 квітня 2022 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в АДРЕСА_1 , тримаючи в руках предмет схожий на рушницю погрожував вбивством ОСОБА_6 .

Дізнавач зазначає, що 1.06.2022 року в ході досудового розслідування допитано потерпілу ОСОБА_6 , яка показала, що 28.04.2022 року близько 15 год 00 хв. в АДРЕСА_1 , де проживає її колишній чоловік, ОСОБА_5 , нецензурно виражався в її сторону, вийшов з будинку з предметом схожим на рушницю з якого зробив один постріл у гору та почав говорити, що вб`є її.

Посилаючись на протокол допиту потерпілої, дізнавач вказує на достатність підстав вважати, що ОСОБА_5 може зберігати у приміщенні будинку або на території дворогосподарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 предмет схожий на рушницю та інші предмети, який може бути доказом та мати суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження. Іншого способу здобути докази неможливо.

Вилучення цих речей шляхом проведення інших слідчих дій, окрім як обшуку, чи заходів забезпечення кримінального провадження створить загрозу їх знищення власником, який усвідомлюючи факт невідворотності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене діяння, зможе перешкодити стороні обвинувачення у досягненні мети кримінального провадження. Інші слідчі дії та заходи забезпечення кримінального провадження не надають стороні обвинувачення можливості раптово проникнути до приміщення, вилучити необхідні речі та документи і не допустити можливість їх знищення.

Виходячи з того, що згідно довідки №858 від 2.06.2022 виданої виконкомом Вільховецької сільської ради, в будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно мешкає ОСОБА_5 , будинок фактично перебуває у його володінні та користуванні, дізнавач вважає виправданим проведення обшуку у помешканні вказаного громадянина.

Посилаючись на наведене та положення ст.ст. 40, 110 234 КПК України, просить надати дозвіл на проведення обшуку в будинку, що знаходиться за адресою: в АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_5 , та яке, згідно довідки №858 від 2.06.2022 виданої виконкомом Вільховецької сільської ради перебуває у його фактичному користуванні та володінні, з метою виявлення знарядь злочину, які можуть знаходитися в будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Нових обставин які б надавали йому право звернутися з даним клопотанням повторно, не навів.

Прокурор ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження № 0000247 підтверджено, що органом досудового розслідування, СД Тячівським РВП ГУНП в Закарпатській області розпочато розслідування кримінального провадження, відомості про яке 31.05.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 129 КК України.

Відповідно до короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного у вказаному витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_5 28 квітня 2022 року близько 15 год. 00 хв., знаходячись в АДРЕСА_1 , тримаючи в руках предмет схожий на рушницю погрожував вбивством ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

В силу ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 КПК України у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Згідно з ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Відповідно до ч.6 ст. 234 КПК України, у разі відмови у задоволенні клопотання про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи слідчий, прокурор не має права повторно звертатися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на обшук того самого житла чи іншого володіння особи, якщо у клопотанні не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею.

У внесеному клопотанні слідчим порушується питання про надання дозволу на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_5 .

На підтвердження належності цього будинку ОСОБА_5 додає довідку №858 від 02.06.2022 видану Вільховецькою сільською радою, згідно якої будинок що розташований за адресою: в АДРЕСА_1 фактично перебуває у володіннні та користуванні ОСОБА_5 .

Разом з цим до матеріалів клопотання додає інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформовану 8.06.2022 р. , відповідно до якої відомостей про власника майна розташованого за адресою АДРЕСА_1 в реєстрі відсутні та довідку директора ТРПТІ від 9.06.2022 р. відповідно до якої вказане нерухоме майно станом на 31.12.2011 р. в Тячівському РПТІ не зареєстроване.

Як вбачається з клопотання та наявних матеріалів, об`єктивними підставами для проведення обшуку за вказаною адресою, стороною кримінального провадження зазначено долучені до матеріалів клопотання:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , від 1.06.2022 року.

- довідкою виданою Вільховецькою сільською радою за №858 від 2.06.2022 року з відомостями про особу в користуванні якої знаходиться житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 2 червня 2022 року у справі №307/1713/22 провадження №1-кс/307/512/22 відмовлено в задоволенні клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку у будинку АДРЕСА_1 .

Підставою для відмови, як вбачається з ухвали слідчої судді, було недоведення достатності підстав вважати, що знаряддя кримінального правопорушення знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі, та не зазначено індивідуальних або родових ознак речей, які планується відшукати.

Разом із цим, у клопотанні в порушення вимог ч.6 ст. 234 КПК України не вказано наявність підстав для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на обшук того самого житла чи іншого володіння особи та наявність обставин, які не розглядалися слідчим суддею 2.06.2022 року.

Посилання дізнавача безпосередньо в судовому засіданні на отриману з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з реєтру нерухомого майна Тячівського РПТІ інформації про відстуність реєстрації нерухомого майна в якому орган досудового розслідування просить провести обшук, не можна вважати такими, що усувають допущені дізнавачем у повторно поданому клопотання недоліків в частині не виконання вимог передбачених ч.6 ст. 234 КПК України.

Інших нових, належних та допустимих доказів, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, не додано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положенням ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З контекстного аналізу наведених норм вбачається, що сторона кримінального провадження при поданні певного клопотання зобов`язана довести обставини, на які вона посилається.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Заслухавши пояснення дізнавача та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, виходячи з вимог ч. 5 ст. 234 КПК України, вважає, що клопотання є необґрунтованим і таким, що ґрунтується на припущеннях, оскільки викладені у клопотанні відомості є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні внесеного клопотання про проведення обшуку слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку приміщення, розташованого в АДРЕСА_1 , з метою виявлення знарядь кримінального правопорушення та інших предметів, що можуть бути доказами та мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження та які можуть знаходитися за місцем проживання ОСОБА_5 , з можливістю їх вилучення та долучення до матеріалів кримінального провадження, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 14 червня 2022 року о 9 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1