1Справа № 818/66/2012 1-в/335/60/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя звернувся ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту, в якому просить скасувати арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 , накладений на підставі постанови про накладення арешту, б/н 03.11.2011, слідчим в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури області ОСОБА_5 , зареєстрований 07.11.2011 року за № 11810583 реєстратором ; Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 11810583.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 03.11.2011 року слідчим в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних питань прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 в наслідках здійснення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення арешту, б/н від 03.11.2011 року на все нерухоме майно, належне ОСОБА_3 .
На підставі вказаної постанови в єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно внесено запис від 07.11.2011 року за № 11810583, було зареєстровано до реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна в Запорізькій філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, вище вказану постанову б/н від 03.11.2011 року .
28 лютого 2012 року вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 визнано винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати організаційно-розпорядчі і адміністративно - господарчі посади терміном на 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року випробувального терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.
21 травня 2012 року вироком апеляційного суду Запорізької області по справі № 11- 655/2012 скасовано вирок Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст. 368 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки та на підставі ст. 54 КК України позбавлено його спеціального звання старший лейтенант міліції. В іншій частині вирок залишено без змін, питання щодо скасування арешту нерухомого майна при ухваленні вироків судом не вирішувалось.

11.02.2022 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 . Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області було посвідчено договір купівлі-продажу, серія та номер 150 , виданий 11.02.2022 року видавник ОСОБА_7 відповідно до якого ОСОБА_3 придбав квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .
Після прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63408129 від 11.02.2022 року на квартиру, яку придбав заявник ОСОБА_3 , було автоматично накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 118110583 на підставі постанови слідчого в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних питань прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 б/н від 03.11.2011 року в рамках кримінальної справи. Тобто на даний час заявник позбавлений права вільно розпоряджатися своїм власним майном.
Враховуючи, що в даній кримінальній справі жодні позовні вимоги до ОСОБА_3 під час розгляду справи не пред`являлись, а санкція у вигляді конфіскації майна не застосовувалася, на теперішній час будь-які виконавчі провадження щодо нього відсутні, а вироками суду питання про зняття арешту з майна судом не було вирішено, заявник вважає, що підстави застосування арешту майна відпали, а існування арешту майна власником та володільцем якого є ОСОБА_3 , позбавляє його законного права користування та розпорядженням ним.
Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.
Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту, суд встановив наступне.
03.11.2011 року слідчим в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних питань прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 в наслідках здійснення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення арешту, б/н від 03.11.2011 року на все нерухоме майно, належне ОСОБА_3 .
На підставі вказаної постанови в єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно внесено запис від 07.11.2011 року за № 11810583 , було зареєстровано до реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна в Запорізькій філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, вище вказану постанову б/н від 03.11.2011 року .
28 лютого 2012 року вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 визнано винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати організаційно-розпорядчі і адміністративно - господарчі посади терміном на 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року випробувального терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.
21 травня 2012 року вироком апеляційного суду Запорізької області по справі № 11- 655/2012 скасовано вирок Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст. 368 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки та на підставі ст. 54 КК України позбавлено його спеціального звання старший лейтенант міліції. В іншій частині вирок залишено без змін, питання щодо скасування арешту нерухомого майна при ухваленні вироків судом не вирішувалось.

11.02.2022 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 . Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області було посвідчено договір купівлі-продажу, серія та номер 150 , виданий 11.02.2022 року, видавник ОСОБА_7 відповідно до якого ОСОБА_3 придбав квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_2 .
Після прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63408129 від 11.02.2022 року на квартиру, яку придбав заявник ОСОБА_3 , було автоматично накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 118110583 на підставі постанови слідчого в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних питань прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 б/н від 03.11.2011 року в рамках кримінальної справи. Тобто на даний час заявник позбавлений права вільно розпоряджатися своїм власним майном.
Дані обставини підтверджуються інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.05.2022 року за номером 301592339 де у розділі відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно у розділі тип обтяжень вказано арешт нерухомого майна.
Право власності володільця майна гарантується Конституцією України, ст. 1 Протоколу N 1 до Європейської Конвенції з прав людини.
Згідно з п. 9 Перехідних положень КПК України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Тобто питання зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом (Постанови Пленуму ВССУ від 03 червня 2016 року N 5 „Про судову практику в справах про зняття арешту з майна).
Оскільки, постанова про накладення арешту на майно, була винесена до дня набрання чинності КПК України 2012 року, заява про зняття арешту з майна, слід розглядати в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року.
При цьому, згідно з пунктом 9 розділу XI „Перехідні положення КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до п. 9 Розділу XI „Перехідні Положення КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Статтею 411 КПК України (в редакції 1960 року), питання пов`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. В судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник. Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач. Неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи.
У статті 125 КПК України (в редакції 1960 року) зазначено, що слідчий за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи зобов`язаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову.
В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.
Згідно із п. 8 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року), при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
У ст. 41 ч. 1 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Наведені конституційні гарантії права володіти своїм майном поєднується з такими ж вимогами ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом N 11 де зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України „Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції.
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України „Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують „Конвенцію та практику Суду як джерело права та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі „Копеський проти Словаччини зазначено, що майном може бути як „існуюче майно, так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні „легітимні сподівання на реалізацію майнового права. „Легітимні сподівання за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт.
До набрання чинності КПК України 2012 року передбачався наступний порядок скасування арешту на майно: на підставі постанови слідчого в порядку ч. 6 ст. 126 КПК України 1960 року, або судом під час попереднього судового засідання в порядку ст. 253 КПК України1960 року, під час ухвалення вироку в порядку ст. 324 КПК України 1960 року, або судом в порядку виконання вироку в порядку ст. 409, 411 КПК України 1960 року.
Відповідно до ст. ст. 125-126 КПК України (в ред.1960 року), арешт на майно по кримінальній справі накладається з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 409 КПК України (в ред.1960 року), питання про різного роду сумніви та протиріччя, які виникли при виконання вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.
Відповідно до п. 1 абзац 3,4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року N 5 „Про судову практику в справах про зняття арешту з майна, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174,539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Згідно із п. 8 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року), при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Стаття 55 Конституції України встановлює, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Крім того, як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані; про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається звернення стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно. Враховуючи викладене, питання про зняття арешту з частини квартири може бути вирішено судом у порядку ст. 411 КПК України 1960 року за клопотанням особи, яка є власником майна.
На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що у теперішній час відпала необхідність у накладенні арешту, оскільки ОСОБА_3 відбув покарання за вироком суду.
За викладених обставин, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений на підставі постанови про накладення арешту, б/н 03.11.2011, слідчим в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури області ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 409, 411, 126 КПК України (ред.1960 р.), суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту про скасування арешту з нерухомого майна задовольнити.
Скасувати арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , накладений на підставі постанови про накладення арешту, б/н 03.11.2011, слідчим в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури області ОСОБА_6 , зареєстрований 07.11.2011 року за № 11810583 реєстратором - Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 11810583.
Постанова може бути оскаржена протягом семи днів з моменту проголошення в Запорізький апеляційний суд.

Суддя ОСОБА_1