ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2022 року місто Львів
Франківський районний суд міста Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 13.01.2022 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Сихівського районного суду м.Львова за ч.3 ст.185 КК України, ч.4 ст.70 КК України, до 4 років 7 місяців позбавлення волі, покарання відбув.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,
встановив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 20 години 00 хвилин по 21 годину 59 хвилин, маючи умисел крадіжку чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, таємно, повторно, усвідомлюючи протиправність вчиненого ним діяння, шляхом підбору заздалегідь підготовленого предмету, проник в офісне приміщення №925, що перебуває у користуванні ФОП ОСОБА_5 , яке розташоване на дев`ятому поверсі офісного центру, що по АДРЕСА_2 , та зі столу викрав гроші в сумі 15 920,00 грн., чим завдав ФОП ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Обвинувачений надав показання, відповідно до яких 10.01.2022 р. проник в офісне приміщення на 9 поверсі будинку по АДРЕСА_2 та зі столу викрав грошові кошти в сумі 15920 грн. Кошти викрав на власні потреби. Крадіжку здійснив у вказаному офісному приміщенні, маючи зазделегідь заготовлені 7 ключів, та проник в приміщення шляхом підбору ключа, оскільки знав, що в офісних приміщеннях встановлено китайські двері. У вчиненому розкаюється. Просить суворо не карати та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. При цьому пояснив, що знайшов роботу і в подальшому має намір працювати та не вчиняти правопорушень.

Покази обвинуваченого в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам.

Потерпіла ОСОБА_5 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначила, що обвинувачений повністю повернув їй кошти в сумі 15 тисяч 920грн.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд, на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.
Між тим, суд з`ясував в обвинуваченого та інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, підстав для самообмови судом не встановлено.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним злочину, форму вини, спосіб вчинення злочину, його стадію, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, те, що матеріальна шкода, завдана злочином, повністю відшкодована потерпілій. Також, суд враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в лікаря психіатра не перебуває.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відщкодування матеріальної шкоди потерпілій.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин, відповідно до ст.67 КК, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд враховує, що обвинувачений на спеціалізованих обліках не перебуває, матеріальну шкоду потерпілій повністю відшкодував, а також щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 і запобігання скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку обвинувачений не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Відповідно до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Запобіжний захід обвинуваченому по даній справі не обирався.

Цивільного позову у кримінальному провадження не заявлено.

Питання речових доказів по справі вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк тривалістю три роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:

-диск DVD-R у кількості однієї штуки, диск CD-R у кількості однієї штуки залишити при матеріалах кримінального провадження.

-темньо-синю куртку з написом "SAZ FASHION" та сумку з надписом "Lad" повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1