КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повідомлення слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_8 від 19 липня 2021 року про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0002465 від 02 грудня 2020 року.

Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що як в матеріалах скарги, так і в судовому засіданні, захисником не доведено, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, так само не наведено даних, які б спростовували висновок слідчого щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, в межах яких здійснюється досудове розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 19 липня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002465 від 02 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч.2 ст. 364 КК України та зобов`язати компетентну посадову особу Державного бюро розслідувань або Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні, вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні № 0002465 про дату та час повідомлення про підозру.

Сторона захисту вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Захисник посилається на те, що в даному повідомленні про підозру не зазначено який корисливий мотив був у ОСОБА_9 та в чому він полягав. Не вказано, для отримання якої саме неправомірної вигоди, для якої юридичної особи, вчинялись дії з боку ОСОБА_9 . Слідством не встановлено ні еквівалент такої неправомірної вигоди, ні її розмір, ні те, хто, де і коли її міг отримати або отримав.

Як зазначає захисник, слідчим суддею перевіряється не лише дотримання законності при повідомленні про підозру, але і зміст самого повідомлення про підозру, чи відповідає він вимогам кримінального процесуального закону.

Також сторона захисту вказує, що слідчий суддя не звернув увагу на матеріали кримінального провадження, на яких ґрунтується повідомлення про підозру та не надав їм належної правової оцінки з точки зору належності та допустимості та доказовості вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Апелянт стверджує, що в матеріалах справи, які на думку органу досудового розслідування підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого їй кримінального правопорушення, жодних фактів про протиправні дії з боку підозрюваної ОСОБА_9 не міститься.

Разом з цим слідчим суддею проігноровано докази, які наявні у сторони захисту та які підтверджують непричетність підозрюваної ОСОБА_6 до скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, і підтверджують відсутність самої події злочину.

В судове засідання учасники не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.

Клопотання захисника про чергове відкладення розгляду апеляційної скарги на тривалий термін, з огляду на її знаходження за кордоном, колегія суддів не вбачає можливості задовольнити, враховуючи необхідність забезпечення дієвості досудового розслідування та дотримання його строків.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2020 року за № 0002465 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України.

В межах здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 19 липня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у зловживанні владою або службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
18 жовтня 2021 року захисникОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 від 19 липня 2021 року про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0002465 від 02 грудня 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , на повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0002465 від 02 грудня 2020 року.
Під час розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків слідчого судді в частині того, що зміст повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 п. п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_6 вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється остання із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Доводи апеляційної скарги про те, що в даному повідомленні про підозру не зазначено який корисливий мотив був у ОСОБА_9 та в чому саме він полягав, не зазначено яку саме неправомірну вигоду, для якої юридичної особи вчинялись дії з боку ОСОБА_9 та не встановлено ні еквівалент такої неправомірної вигоди, ні її розмір, ні те, хто, де і коли її міг отримати або отримав, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження.
На підставі викладеного, висновок слідчого судді про недоведеність заявником того, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, ґрунтується на вимогах Закону.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повідомлення слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_8 від 19 липня 2021 року про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0002465 від 02 грудня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/798/2022
Єдиний унікальний номер справи 757/55074/21
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11 .
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1