справа № 274/2254/22
провадження № 1-кс/0274/670/22

У Х В А Л А
24.05.2022 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бердичева, Житомирської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, одруженому, маючому на утриманні 2х малолітніх дітей, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
- 14.03.2019 р. Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
- 02.10.2019 р. Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн;
в с т а н о в и в :
24.05.2022 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, строком на 60 днів.
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що своїми умисними діями, які виразилися у придбанні, носінні, та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.
Санкцією ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Також орган досудового розслідування в клопотанні посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , міру покарання, у разі визнання його винуватим, який не має стійких соціальних зв`язків, тому існують наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом не явки на виклики до слідчого або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні. У зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам зазначеним вище.
22.05.2022 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
23.05.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом не явки на виклики до слідчого та/ або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні у своєму виступі заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив застосувати такий запобіжний захід, як домашній арешт, оскільки має дружину та двох неповнолітніх дітей, які на даний час перебувають за кордоном у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, але найближчим часом мають намір повернутися додому. Зазначив, що буде з`являтися на виклики до визначеної службової особи. Не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування. Пояснив, що вогнепальна зброя не його, а знайомого, хотів її здати до поліції. Зберігав зброю протягом двох годин. Пострілів з неї не робив. Йому відомо, що в суді перебувають кримінальні провадження відносно нього. Раніше судимий 3 або 4 рази. Пройшов лікування у нарколога. На даний час не працює, проживає разом з тіткою по АДРЕСА_2 в п`ятиповерхівці (точної адреси не пам`ятає), допомагає їй по господарству. Раніше працював на "РІФ-1", звідки звільнився 30.04.2022 р. Був затриманий працівниками поліції біля річки по вул. Перемоги в м. Бердичеві.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні у своєму виступі заперечив проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт, оскільки тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом. Зазначив, що клопотання є необґрунтованим, так як відсутні будь-які умови та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, як підстави для застосування такого запобіжного заходу. Підозра є необґрунтованою, оскільки згідно показів свідка ОСОБА_7 встановлено, що обріз належав його діду. Відсутній висновок експерта щодо виду вилученої вогнепальної зброї. Звернув увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 мав намір здати обріз в поліцію. Додатково пояснив, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, оскільки на даний час проживає у тітки, має дружину та двох неповнолітніх дітей, які, хоча і перебувають за кордоном, але мають намір найближчим часом повернутися додому, бажає працевлаштуватися, є несудимим в силу ст. 89 КК України.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголошує, що, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
22.05.2022 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 в невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, без передбаченого законом дозволу придбав вогнепальну зброю - обріз мисливської гладкоствольної рушниці марки ТОЗ Б(М) 16 калібру, який переніс за адресою: АДРЕСА_3 , та зберігав при собі до 22.05.2022 р.
Цього ж дня о 20 год 35 хв працівниками поліції під час затримання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено вищевказаний обріз рушниці, який ОСОБА_5 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Своїми умисними діями, які виразились у придбанні, носінні, та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.
В свою чергу, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановленні у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повиною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
Так, при вирішенні вказаного клопотання слідчий суддя звертає увагу, що кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 263 КК України настає у разі придбання, носіння, та зберігання саме вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Згідно протоколу огляду предметів від 23.05.2022 р. було оглянуто обріз рушниці, який має ознаки нестандартної вогнепальної зброї. Встановити, чи являється оглядаємий обріз вогнепальною зброєю можливо лише під час його експертного дослідження в рамках судової експертизи зброї.
Разом з тим, як було встановлено в судовому засіданні, в матеріалах кримінального провадження на день розгляду клопотання висновок судового експерта щодо виду зброї відсутній. Зазначений висновок також не був наданий прокурором в судовому засіданні.
На підставі наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором на даний час не доведено обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
- рапортом чергової частини;
- протоколом огляду предметів за участю спеціаліста;
- рапортом поліцейського СРПП ОСОБА_8 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
- протоколами допиту свідків;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
Також під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, свідками якого являються його знайомі, з якими він товаришує, йому відоме їх місце проживання, тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідків з метою зміни наданих ними показань, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено наявності інших ризиків, на які вказує у клопотанні слідчий та прокурор в ході його розгляду, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду.
Зокрема, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений, має сім`ю: дружину та утримує двох неповнолітніх дітей, які на даний час у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, перебувають за її межами, однак мають намір невдовзі повернутися. На даний час проживає у рідної тітки, тобто ступінь соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 є стійкою та сформованою.
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 станом на день розгляду клопотання 24.05.2022 р. має постійне місце реєстрації ( АДРЕСА_1 ), де проживав раніше разом з сім`єю, має намір працевлаштуватися.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до переконання, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п"ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
Тому слідчий суддя застосовує положення статті 194 КПК України та вважає достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 3 ст. 194 КПК України, а саме: заборонити підозрюваному ОСОБА_10 залишати житло, в якому він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 год по 08 год наступної доби; зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та перебуватиме під домашнім арештом ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку роботи.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.
При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя оцінив в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, та враховує наявність у нього місця реєстрації, родини (тітка, дружина та двоє неповнолітніх дітей), його молодий вік, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (відсутність обгрунтованої підозри на день розгляду клопотання).
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 179, 193-194, 196- 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло, в якому він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 год по 08 год наступної доби;
- зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та перебуватиме під домашнім арештом ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
- докласти зусиль до пошуку роботи.
Обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді, покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст. 194 ч. 6 КПК України, на строк не більше двох місяців, тобто до 24 липня 2022 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.
Згідно ст. 181 ч. 4 КПК України орган національної поліції зобов"язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1