КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №635/7111/17
Провадження № 1-і/552/9/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2022 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючий - ОСОБА_1 ,

прокурор ОСОБА_2 ,

захисник ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000867 від 03.11.2015 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187, ч. 3 ст.357, ч.3 ст.146, ч.2 ст.364, ч.1 ст.382, ч.1 ст.14, ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

11.01.2017 року у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючому до затримання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2017 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжено.

27.07.2021 під час судового засідання судом задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів.

Приймаючи до уваги те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується, виникла необхідність у вирішенні питання про його продовження.

Ризики, які враховані слідчим суддею під час застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу та під час його подальшого продовження слідчими суддями та колегією суддів існують і на даний час, та необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Крім того, з урахуванням відсутності постійного місяця роботи, а відтак і законного джерела для існування, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, про наявність ризиків, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу також свідчать наступні обставини: тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, у тому числі затримання безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, завданої ОСОБА_6 ; ризик продовження противоправної поведінки; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; можливість переховуватись від суду, у тому числі з урахуванням стажу роботи в органах внутрішніх справ України, може використовувати спеціальні знання та навички набуті під час проходження служби в правоохоронних органах з метою уникнення кримінальної відповідальності; можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, з урахуванням того, що у судовому засіданні потерпілі та свідки не допитані.

На даний час судовий розгляд триває, ризики не зменшилися та, вважаю, продовжують існувати.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Можливість призначення покарання обвинуваченим у вигляді реального позбавлення волі, може викликати загрозу їх втечі, про що також викладена правова позиція ЄСПЛ у своїх рішеннях.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини у справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції), зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочинів, вчинених із застосуванням насильства та з погрозою його застосування. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повністю відповідає характеру і тяжкості діянням, яке інкриміновано органом досудового розслідування, а відтак виправдовує подальше тримання під вартою та допомагає уникнути вищезазначеним ризикам.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити правильну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Полтави визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб.

Обвинувачений ОСОБА_6 утримується у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Суду надано довідку про те, що станом на 10.03.2022 року в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» доступ до глобальної мережі інтернет відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі. Станом на дату засідання, а саме 24 березня 2022 року, проведення засідань з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в режимі відеоконференцій не можливе.

Відповідно до п. 7 роз`яснення Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів.

Суд, заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, у складі злочинної організації, де йому інкримінована організація (керівництво злочинною організацією), із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, офіційно не працюючий, єдиним джерелом його доходів була злочинна діяльність, в зв`язку з чим маються достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, знаходячись на свободі може вплинути на потерпілих, свідків, користуючись своїм авторитетом в цієї організації і на інших співучасників скоєння даних злочинів, а тому перебуваючи на свободі, усвідомивши можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватися від суду, тобто вдатись до втечі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

27.07.2021 слідчим суддею стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На даний час і до вищевказаного строку судовий розгляд у даному кримінальному провадженні закінчений не буде. У зв`язку із цим необхідно вирішити питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого; наявність постійного місця роботи; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання обвинувачених під вартою неодноразово продовжувався у встановленому

порядку та завершується 25.03.2022.

При цьому обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень була врахована судом при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Звертаючись з клопотаннями про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 у випадку незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливаючи на свідків та потерпілих, перешкоджати встановленню інших свідків, спільників, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, має можливість знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На даний час ризики, визначені в попередніх ухвалах суду про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою, не зменшилися.

Пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України - обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Пунктом 2 ст.177 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Пунктом 3 ст.177 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на поведінку не встановлених в ході досудового слідства спільників, матеріали стосовно який виділені в окреме провадження, та потерпілих, перешкоджати встановленню інших свідків кримінальних правопорушень.

Пунктом 5 ст.177 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Отже, суд вважає, що з врахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення їх винуватості, також враховуючи кількість і характер наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є достатніми для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, є обґрунтованим.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд крім іншого враховує те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень, у тому числі проти життя особи, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі.

Враховуючи складність кримінального провадження, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити на 60 днів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.314-316, 372, 615, 616 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою задовольнити.

Провжити запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, на 60 днів до 21.05.2022 року включно.

Копію ухвали направити для виконання в Державну установу «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.

Головуючий ОСОБА_1