Справа № 761/8982/22
Провадження № 1-кс/761/5087/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0001074, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України-
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0001074, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001074 від 06.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.05.2022 невстановлена особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману, під час обміну валют заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 23 600 доларів США.

12.05.2022 допитаний в якості потерпілого громадянина Республіки Польща ОСОБА_5 пояснив, що 12.05.2022, приблизно о 14 год. 20 хв., перебуваючи за адресою місця свого проживання вирішив скористатися послугами обміну та зайшов на сайт Finance.ua. На даному сайті знайшов заявку на обмін доларів США на гривню по курсу 34,01, оскільки хотів розміняти 24 000 доларів США. Після чого, вирішив скористатися даною послугою та зателефонував на номер телефону, вказаному у заявці, а саме НОМЕР_1 . Йому відповіла особа жіночої статі та повідомила, що вона дізнається у якому пункті обміну є достатня кількість гривень для обміну та зателефонує за декілька хвилин. Через декілька хвилин, з вказаного номеру ОСОБА_6 надійшов вхідний виклик, в ході якого, та сама жінка, судячи по голосу, повідомила, що на даний час ніякому пункті обміну такої кількості грошових коштів, а саме гривні не має, проте касир наразі може заїхати в банк та протягом однієї години підвезе мені готівкою грошові кошти на місце, яке я вкажу, останній погодився та повідомив, що буду чекати на АДРЕСА_2 . Жінка запитала в ОСОБА_6 , що саме розташоване за вказаною адресою, на що останній відповів, що буде вдома у свого друга, проте, коли вони приїдуть він зможу вийти та обміняти грошові кошти. На що остання повідомила, що краще зустрітися на вулиці біля приміщення якогось банку. Після чого ОСОБА_6 сказав, що краще зустрітися біля приміщення відділення Приватбанку біля ТРЦ «Гулівер». На що остання погодилася, але попросила назвати точну адресу а саме: АДРЕСА_3 . Вказана жінка погодилася та повідомила, що протягом однієї години вони приїдуть за вказаною мною адресою для здійснення обміну валюти.

Так, 12.05.2022 приблизно о 15 год. 30 хв, ОСОБА_6 прибув за вище вказаною адресою. Приблизно через 10 хв., до останнього знову з того ж номеру телефону ( НОМЕР_1 ) зателефонувала та сама жінка і повідомила, що автомобіль під`їхав: Тойота, білого кольору, д.н.з 3544 (повного номеру не повідомила) та сказала, що у даному автомобілі сидить касир та чекає. Після чого, тримаючи при собі грошові кошти в сумі 24 000 доларів США, в своїй сумці у руці, ОСОБА_6 підійшов до вище зазначеного автомобіля, та присів на заднє пасажирське сидіння. В салоні автомобіля побачив водія та чоловіка, нібито касира, який також сидів біля мене на задньому пасажирському сидінні. Після того як ОСОБА_6 закрив дверцята, автомобіль почав рухатися, ОСОБА_6 відразу відчинив двері та запитав чи ми кудись їдемо, після цього автомобіль зупинився та «касир» мені повідомив, що водій думав, що його потрібно підвезти. Після цього, «касир» сказав, що в нього є гривні для обміну щоб обміняти 23 600 доларів США, не більше. На що ОСОБА_6 погодився та дістав з своєї сумки грошові кошти в сумі 23 600 доларів США та передав чоловіку нібито «касиру». Останній в свою чергу, з паперового пакету, який тримав при собі, передав потерпілому грошові кошти, які як останній вважав, були гривнями. ОСОБА_6 побачив, що грошові кошти складені акуратно в пачки ніби в банку, порахував по пачках і виходила сума 800 000 гривень, решту коштів 2 635 гривень «касир» дав мені окремо. Після цього, потерпілий вийшов з вказаного автомобіля та попрямував в сторону свого раніше припаркованого автомобіля. У цей час, до ОСОБА_6 підійшли працівники поліції та повідомили, що відносно мене щойно було скоєно шахрайство.

12.05.2022 допитаний в якості свідка оперуповноважений УКР ОСОБА_7 пояснив, що 12.05.2022 року в денний час доби спільно із колегою із УКР ОСОБА_8 виконували доручення слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні за №0001074 від 06.05.2022, щодо відпрацювання території міста Києва на предмет вчинення злочинів пов`язаних із фіктивним обміном валюти у автомобілях. Близько 15:30 год. за адресою: АДРЕСА_3 помітили, як із автомобіля тойота корола білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 вийшов чоловік, тримаючи в руках поліетиленовий пакет всередині якого було помітно готівку. У свою чергу вказаний автомобіль швидко від`їхав по бульвару Лесі Українки. В подальшому, було прийнято рішення підійти до чоловіка та дізнатися чи обмінював він грошові кошти в автомобілі. Чоловік, під час розмови, повідомив, що дійсно обміняв грошові кошти у сумі 23 600 доларів США на готівку у гривнях. Під час подальшої перевірки гривні, було виявлено, що грошові кошти сувенірні. Після цього, було вирішено зупини вказаний автомобіль тойота корола білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . Буквально через декілька хвилин автомобіль було зупинено за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному автомобілі знаходився водій та пасажир на задньому сидінні, який представився, як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а поряд із ним паперовий конверт із грошовими коштами у сумі 23 600 доларів США.

12.05.2022 допитаний в якості свідка оперуповноважений УКР ОСОБА_8 підтвердив показання свідка ОСОБА_7

12.05.2022 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якого при собі виявлено та вилучено: паперовий конверт з грошовими коштами в сумі 23 600 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, в кількості 236 купюр, які вилучено та поміщено до спеціального пакету №KIV4123172; телефон марки «Samsung» імеі 1: НОМЕР_3 ; імеі 2: НОМЕР_4 ; сім карткою НОМЕР_5 ; телефон марки «MOTO» моделі «Е171» імеі 1: НОМЕР_6 ; імеі 2: НОМЕР_7 ; з сім карткою НОМЕР_8 , які поміщено до спеціального пакету КІV 4123226; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 400 грн., ключі в кількості 4-х шт.;картка платника податків на ім`я ОСОБА_9 які поміщено до спеціального пакету КІV 4123131.

13.05.2022 слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання вилучених речей під час проведення обшуків від 12.05.2022 - речовими доказами.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених. Просила поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк. Крім того, зазначила, що тимчасово вилучене майно визнано постановою слідчого речовими доказами у кримінальному провадженні та існують ризики знищення майна, на яке слідчий просить накласти арешт.

Так, наразі виникла необхідність у застосуванні з метою досягнення дієвості кримінального провадження, заходу забезпечення провадження у вигляді арешту майна.
Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі приписів частини 2 статті 172 КПК України.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.
Так, у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001074 від 06.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Як убачається із матеріалів клопотання, накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно необхідно з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 13 травня 2022 року майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Разом з цим, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить слідчий.
Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме: паперовий конверт з грошовими коштами в сумі 23 600 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, в кількості 236 купюр, телефон марки «Samsung» імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , сім карткою НОМЕР_5 , телефон марки «MOTO» моделі «Е171» імеі 1: НОМЕР_6 , імеі 2: НОМЕР_7 , з сім карткою НОМЕР_8 , грошові кошти в сумі 400 грн., ключі в кількості 4-х шт.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу сторони обвинувачення на приписи нині чинних п.п. 22, 23 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, за якими паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом лише в особи, взятої під варту або засудженої до позбавлення волі, а при звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові, і категорично забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що вилучений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 та картка платника податків на ім`я ОСОБА_9 потребує вжиття заходів для його збереження чи містять на собі сліди злочину, у зв`язку з чим у цій частині клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно ч.5 ст. 194 КПК України обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну є одним з обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Крім того, слідчий суддя встановив, що процесуальний строк для подання клопотання пропущено із поважних причин та підлягає поновленню.
Згідно ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 117, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Поновити слідчому СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 строк для подачі клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001074 від 06.05.2022.
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0001074, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, - задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучені речі під час обшуку 12.05.2022 затриманого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме: паперовий конверт з грошовими коштами в сумі 23 600 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, в кількості 236 купюр, телефон марки «Samsung» імеі 1: НОМЕР_3 ; імеі 2: НОМЕР_4 ; сім карткою НОМЕР_5 ; телефон марки «MOTO» моделі «Е171» імеі 1: НОМЕР_6 ; імеі 2: НОМЕР_7 ; з сім карткою НОМЕР_8 , грошові кошти в сумі 400 грн., ключі в кількості 4-х шт.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1