Провадження №1-кп/761/662/2022
В И Р О К
іменем України

13 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011793 від 06 листопада 2018 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

У невстановлений час, у невстановленому місці, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом обману.

В подальшому, у вересні 2018 року (більш точну дату не встановлено) у невстановлений час, з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_3 прибув до житлового будинку АДРЕСА_3 , де познайомився з раніше невідомим йому ОСОБА_9 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 , з метою заволодіння грошовими коштами, звернувся до ОСОБА_9 з пропозицією проведення ремонтних робіт, а саме утеплення квартири АДРЕСА_4 , при цьому насправді маючи на меті корисливий умисел, а саме розпорядження коштами на власний розсуд без фактичного проведення ремонтних робіт в обсягах домовленості. На вказану пропозицію ОСОБА_3 щодо проведення ремонтних робіт, не усвідомлюючи справжнього наміру останнього, ОСОБА_9 погодився.

В подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 06 жовтня 2018 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 8 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 шляхом обману заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_9 та, не маючи наміру повертати отримані грошові кошти, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а в подальшому розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Всього ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 на суму 8 000 грн. 00 коп., чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, у невстановлений час, у невстановленому місці, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом обману.

В подальшому, 01 жовтня 2018 року у невстановлений час, з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_3 прибув до житлового будинку АДРЕСА_3 , де познайомився з раніше невідомою йому ОСОБА_8 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 , з метою заволодіння грошовими коштами, звернувся до ОСОБА_8 з пропозицією проведення ремонтних робіт, а саме утеплення квартири АДРЕСА_5 , при цьому насправді маючи на меті корисливий умисел, щодо розпорядження коштами на власний розсуд без фактичного проведення ремонтних робіт. На вказану пропозицію ОСОБА_3 , щодо проведення ремонтних робіт, не усвідомлюючи справжнього наміру останнього, ОСОБА_8 погодилась.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, приблизно о 14 годині 00 хвилин 13 жовтня 2018 року, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Олександра Довженка 4-А, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 4 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 шляхом обману заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_8 та, не маючи наміру повертати отримані грошові кошти, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Всього, ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 на суму 4 000 грн., чим завдав останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Будучи допитаними в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, відповідно до яких він у 2018 році займався будівельними роботами щодо утеплення фасадів будинків. Так, на початку осені 2018 року, перебуваючи зі своїм знайомим за адресою: АДРЕСА_3 , до нього звернувся ОСОБА_9 з проханням про допомогу щодо утеплення його квартири. В якості застави за виконання обумовленої роботи він взяв у ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 8 000 грн. та розпочав будівельні роботи. Через декілька днів до нього звернулась сусідка ОСОБА_9 - ОСОБА_8 , яка також попросила утеплити їй квартиру. Він також взяв у неї грошові кошти в сумі 4 000 грн. Однак, після отримання грошових коштів, не завершивши виконання будівельних робіт, зокрема ОСОБА_9 , залишив будинок АДРЕСА_3 , у зв`язку із отриманням нових замовлень за іншими адресами, при цьому не повернувши гроші ані ОСОБА_9 , ані ОСОБА_8 . В той же час ОСОБА_3 стверджує, що в нього не було умислу на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, у зв`язку з чим просив суд надати йому час для відшкодування ним завданих матеріальних збитків потерпілим.

Надані показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає неспроможними та такими, що суперечать показанням потерпілих та іншим доказам, наведеним у вироку нижче та вважає, що він таким чином намагається уникнути відповідальності за скоєні кримінально-карані діяння.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 надав показання, відповідно до яких він проживає у АДРЕСА_6 . На початку осені 2018 року, з метою підготовки свого помешкання до опалювального сезону, вирішив здійснити утеплення фасаду його квартири та звернувся до ОСОБА_3 , який на той час займався ремонтними роботами у його сусіда. Обвинувачений, запевняючи його, що зробить утеплення квартири, попрохав 4 000 грн. у якості завдатку за роботу, які він тому віддав. Через деякий час ОСОБА_3 звернувся до нього з проханням про надання йому ще 4 000 грн. для закупівлі будівельних матеріалів. ОСОБА_9 , будучи впевненим, що ОСОБА_3 приступить до виконання ремонтних робіт по утепленню квартири, надав йому ще 4 000 грн. Однак, ОСОБА_3 до виконання обумовлених будівельних робіт не приступив та на його багаторазові дзвінки, щодо повернення грошових коштів не реагував, у зв`язку з чим він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 надала показання, відповідно до яких вона проживає у АДРЕСА_7 . На початку осені 2018 року, з метою підготовки свого помешкання до опалювального сезону, вирішила здійснити утеплення фасаду її квартири та звернувся до ОСОБА_3 , який на той час займався ремонтними роботами у її сусіда. Домовившись про виконання робіт, обвинувачений попрохав у неї 4 000 грн. для закупівлі пінопласту та пообіцяв, що приступить до роботи на наступний день. При цьому, ОСОБА_3 не приїхав ані наступного дня, ані через день та не реагував на її телефонні дзвінки щодо виконання роботи чи повернення грошових коштів, у зв`язку з чим вона вирішила звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Показання потерпілих, щодо обставин подій, вчинених проти їх власності ОСОБА_3 протиправних дій, внаслідок яких шляхом обману останній заволодів грошовими коштами, суд покладає в основу вироку як належний та допустимий доказ винуватості обвинуваченого, вважає показання правдивими та такими, що цілком узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які наведені далі.

Так, надані письмові докази стороною обвинувачення, також цілком підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, а саме:

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_8 повідомляє Шевченківське УП ГУ НП у м. Києві про те, що 13 жовтня 2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Довженка, 4-А, невідома особа, яку зможе впізнати, шляхом обману заволоділа належними їй грошовими коштами в сумі 4 000 грн.;

Розписка ОСОБА_3 від 13 жовтня 2018 року, з якої вбачається, що він взяв у ОСОБА_8 4 000 грн. для виконання робіт щодо утеплення стін квартири АДРЕСА_5 ;

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 07 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_8 впізнала особу під № 1 ( ОСОБА_3 ), яка 13 жовтня 2018 року, під приводом виконання будівельних робіт, шляхом обману заволоділа грошовими коштами в сумі 4 000 грн. за адресою: АДРЕСА_3 ;

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_9 повідомляє Шевченківське УП ГУ НП у м. Києві про те, що 06 жовтня 2018 року приблизно о 17 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Довженка, 4-А, невідома особа, яку зможе впізнати, шляхом обману заволоділа грошовими коштами в сумі 8 000 грн.;

Розписка ОСОБА_3 від 06 жовтня 2018 року, з якої вбачається, що він взяв у ОСОБА_9 8 000 грн. для виконання робіт щодо утеплення стін квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 07 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_9 впізнав особу під № 1 ( ОСОБА_3 ), яка 06 жовтня 2018 року, під приводом виконання будівельних робіт, шляхом обману заволоділа грошовими коштами в сумі 8 000 грн. за адресою: АДРЕСА_3 ;

Протокол проведення слідчого експерименту від 08 листопада 2018 року з відеозаписом до нього, відповідно до якого ОСОБА_3 пояснив, що спочатку він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) грошові кошти в сумі 8 000 грн., а через декілька днів у ОСОБА_8 , у розмірі 4 000 грн. за виконання будівельних робіт, щодо утеплення їх квартир. Однак, він не здійснював відповідні будівельні роботи, а отримані гроші не повернув ані чоловіку ані жінці.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вищезазначені, безпосередньо досліджені докази, вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.

По справі зібрано достатню кількість допустимих та належних доказів на підтвердження такої вини. При цьому, судом детально проаналізовано розвиток подій, характер вчинення ОСОБА_3 кримінальних караних діянь.

Так, суд вважає необхідним відзначити, що усі доводи сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_3 умислу на заволодіння майном шляхом обману є неспроможними, оскільки вони комплексно спростовані доказами, зокрема показаннями потерпілих та письмовими доказами наданими стороною обвинувачення, наведеними вище судом у даному вироку.

Більш того, з урахуванням отриманих показань потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_3 , протягом чотирьох років з моменту заволодіння грошовими коштами, не здійснював будь-яких дій щодо усунення заподіяної ним шкоди, зокрема повернення отриманих грошових коштів чи виконання обумовленого завдання, судом не можуть бути взяті до уваги показання ОСОБА_3 про відсутність у нього умислу на заволодіння чужим майном шляхом обману, а тому суд показання обвинуваченого в цій частині виключає з числа доказів та не покладає їх в обґрунтування вироку.

Таким чином, суд дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності прийшов до висновку, що дійсно своїми умисними протиправними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які віднесені до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів, характер його діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінальних правопорушень та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, перебував у розшуку, у зв`язку з ухиленням від явки до суду, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст.ст. 66-67 КК України, пом`якшували чи обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілих, які просили призначити покарання обвинуваченому, яке було б достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи вищевказані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його процесуальну поведінку під час судового розгляду, зокрема, ухилення від явки до суду, а також те, що він мав реальний час та змогу усунути заподіяні збитки, однак не здійснював жодних дій, така поведінка обвинуваченого, на переконання суду, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим судом не встановлено підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку, у відповідності до вимог ст. 75 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхіднім та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирати.

Заяву потерпілої ОСОБА_8 від 23 червня 2022 року про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. 00 коп., у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 128 КПК України, слід залишити без розгляду та роз`яснити ОСОБА_8 право на пред`явлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання призначити у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту.

До набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Заяву потерпілої ОСОБА_8 від 23 червня 2022 року про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. 00 коп. залишити без розгляду.

Речові докази: розписки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про отримання ОСОБА_3 грошових коштів залишити для подальшого зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1