Справа № 362/3388/22
Провадження № 1-кп/362/538/22
ВИРОК
Іменем України

08.09.2022 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001584 від 12 листопада 2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данилівка Васильківського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 28.10.2020 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт на строк двісті сорок годин, 09.08.2021 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 389, ст. 71, 72 КК України до арешту на 1 місяць 10 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2019 приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці дороги, розташованої по вул. Центральній в смт. Калинівка Васильківського району Київської області, більш точної адреси встановити не представилось можливим, знайшов три таблетки метадону, після чого у останнього виник прямий умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для подальшого їх споживання без мети збуту. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що дана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст.ст. 12, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», взяв три таблетки білого кольору, які являються наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон та поклав до упаковки з-під серветок, котру поклав до зовнішньої лівої кишені куртки, в яку був одягнений, тим самим незаконно придбав вищевказаний наркотичний засіб. У подальшому ОСОБА_4 , тримаючи при собі придбаний наркотичний засіб, попрямував до місця свого проживання, тим самим вчинив дії, направлені на незаконне зберігання придбаного наркотичного засобу.
У подальшому, 11.11.2019 приблизно о 13 год. 27 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на узбіччі дороги біля домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 був зупинений працівниками Васильківського ВП ГУ НП в Київській області, де добровільно видав працівникам поліції упаковку з-під серветок, в якій знаходились три таблетки білого кольору, зовні схожі на метадон, які ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав в зовнішній лівій кишені куртки, в яку був одягнений.
Згідно висновку експерта № 11-2/7927 від 19.12.2019, надані на дослідження три таблетки білого кольору масою по 0,5 г містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,066 г, що перевищує встановлені невеликі розміри та не перевищує встановлені великі розміри.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе за ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю і пояснив, що він знайшов та зберігав наркотичний засіб за обставин, вказаних в обвинувальному акті, у вчиненому розкаюється.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Крім того, судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів й витрат на їх проведення.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, визнанням своєї вини.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого (вину визнав повністю), особу обвинуваченого, а саме: станом на момент вчинення кримінального проступку раніше не судимого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та інших утриманців не має, а також думку прокурора, який просив призначити покарання у виді штрафу.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Керуючись вимогами ст.ст. 4,5 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок 11.11.2019 року, суд вважає за необхідне визначити йому розмір штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України в редакції закону про кримінальну відповідальність, що діяла на момент вчинення кримінального проступку.

Судом встановлено, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць, на підставі ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2020 і остаточно призначено покарання у виді арешту на строк 1 місяць 10 днів.

Як вбачається з вимоги ІП відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_4 08.02.2022 звільнений з Київського СІЗО у зв`язку з відбуттям покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2021.

Відповідно до роз`яснень, даних в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, коли після винесення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще у скоєнні іншого злочину, який вчинено до винесення першого вироку, покарання призначається із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів.
Оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було скоєно до постановлення щодо нього вироків суду від 28 жовтня 2020 року та 09 серпня 2021 року, при обранні міри остаточного покарання необхідно застосовувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України і призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2021 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк один місяць, зарахувавши в строк остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання, повністю відбуте покарання за попереднім вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2021.
В порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з

обвинуваченого витрати, пов`язані із залученням експертів у загальній сумі 1256 грн. 08 коп.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироками Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2020 та 09 серпня 2021 року, у виді арешту на строк 1 місяць 10 днів.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання повністю відбуте покарання за попередніми вироками Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2020 та 09.08.2021.
Призначене ОСОБА_4 покарання за даним вироком вважати повністю відбутим.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 1256 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп. на користь держави.

Речові докази: метадон (фенадон), маса якого становить 0,066 г, упакований до спецпакету № 0021299, що передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Васильківського ВП ГУНП в Київській області за квитанцією № 690 від 24.12.19, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1