Справа№621/609/22
Провадження №1-кс/621/193/22
УХВАЛА
іменем України

12 квітня 2022 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, є громадянином України, із неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимий,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

12.04.2022 слідчий СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 11 квітня 2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.2022, близько 17 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого мешкання в приміщенні кухні житлового будинку АДРЕСА_1 перебував разом із своїм знайомим ОСОБА_7 де між ними виник конфлікт на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якого ОСОБА_4 , взяв зі столу в приміщенні кухні, кухонний ніж та з силою наніс колото-ріжучою частиною прицільний удар у ділянку черевної порожнини ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_4 вважаючи виконаними всі необхідні дії для доведення злочину до кінця, піддавши травматизації особливо важливі життєві органи, що призвело до розвитку небезпечного для життя потерпілого стану, припинив своє протиправне діяння.

Того ж дня, потерпілого ОСОБА_7 було госпіталізовано до КНП «Зміївська центральна районна лікарня», де йому своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу.

У результаті протиправного діяння ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото різане поранення черевної порожнини з ушкодженням шлунку, яке належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя, що підтверджено довідкою до висновку експертизи №12-14/85-ЗМ від 11.04.2022.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь якого органу або його функцій.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення слідчий у клопотанні посилався на відомості протоколу допиту потерпілого, протоколу допиту свідків, протоколу огляду місця події.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілого, знищити та приховати речові докази слідчий вважав, що є підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: вагомих доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного та постійного місця роботи, вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану та через нетривалий час після попередньо скоєного злочину, судимість за який в силу статті 89 Кримінального кодексу України погашена, що свідчить про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких видів запобіжних заходів, крім як у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду клопотання просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку.
На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000114 від 11.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України; копії рапорту старшого інспектора чергового ЧЧ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 10.04.2022; копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується); копію протоколу допиту потерпілого від 11.04.2022; копію протоколу допиту свідка від 11.04.2022; копію заяви про надання дозволу на проведення огляду домоволодіння від 10.04.2022; копію протоколу огляду місця події від 10.04.2022; копію довідки чергового лікаря КНП «Зміївська ЦРЛ» Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_8 від 10.04.2022; копію повідомлення про підозру від 11.04.2022; копію протоколу допиту підозрюваного від 11.04.2022; копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_4 ; копію довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 ; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_4 ; копія довідки АРМОР.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим, покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також наявність ризиків, визначених пунктами 2,4,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Інші ризики на які посилались слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлені.

Разом зтим, в ході розгляду клопотання прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до частини 4 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 Кримінального процесуального України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід домашній арешт, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи рішення про обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує соціальні зв`язки підозрюваного, наявність зареєстрованого місця проживання, факт того, що останній в силу статті 89 КК України не судимий.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Таким чином, на розсуд слідчого судді, запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний час доби, є запобіжним заходом, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , відповідає засадам кримінального провадження, не

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 181, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

1. У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.

3. Заборонити ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 19 години до 06 години наступного дня.

4. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою.

5. Виконання ухвали покласти на Відділ поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

6. Строк дії ухвали - до 10.06.2022.

7. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, підсудність якого на даний час визначена за Полтавським апеляційним судом, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: