Провадження №1-кп/369/790/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2022 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду у режимі відеоконференції у закритому судовому засіданні в залі Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області кримінального провадження № 0001655 від 28 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має неповну вищу освіту, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України,

встановив:
Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0001655 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України, в якому ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України без альтернативи внесення застави, який ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області неодноразово було продовжено, останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 лютого 2022 року до 02 квітня 2022 року включно.
До початку судового розгляду на адресу суду від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на строк 60 діб, обґрунтоване тим, що один із вчинених обвинуваченим злочинів є особливо тяжким та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризики переховування від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинення іншого кримінального правопорушення аналогічного характеру.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_8 заперечила проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що клопотання прокурора є повністю необґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

На підставі п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України питання щодо запобіжного заходу вирішується суддею одноособово.
Згідно з указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 днів введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією .
Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Згідно з ст. 122 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
У зв`язку з наведеним вище з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод та ст. 2 КПК України, судове засідання, з урахуванням відсутності заперечень інших учасників судового розгляду, проведено в режимі відеоконференції.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого
ОСОБА_7 , суд бере до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з-поміж яких є особливо тяжким, а також те, що ризики, враховані під час обрання запобіжного заходу на даний час продовжують існувати та не зменшилися.
Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, хоча останній є мінімальним.
Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшилися, а також, враховуючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , вид та розмір покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
У зв`язку з чим твердження сторони захисту про необґрунтованість клопотання прокурора є безпідставним та таким, що не заслуговує на увагу.
При цьому, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі. Суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.
За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 діб, починаючи з 16 березня 2022 року до 14 травня 2022 року включно.
Керуючись ст. 177, 183, 331 КПК України,
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, починаючи з 16 березня 2022 року до 14 травня 2022 року включно, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1