Справа № 473/1737/22
Номер провадження 1-кп/473/197/2022
УХВАЛА
Іменем України
"14" жовтня 2022 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції з Барським районним судом Вінницької області кримінальне провадження №0000363 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком на два місяці з огляду на ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, вплив на свідків та потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на те, що сторона обвинувачення вважає встановленими ризики, які визначені ч.1 ст.177 КПК України, а інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам.
Потерпілий клопотання прокурора підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід в умовах воєнного стану дозволить зберегти життя обвинуваченого та членів його родини. Окрім того адвокат вказав, що з боку обвинуваченого не було випадків неявки до суду чи впливу на свідків, хоча фактично нецілодобовий домашній арешт не перешкоджав ОСОБА_4 спілкуватися із свідками.
При розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що згідно із ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Суд, вважає, що клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Так справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який є тяжким - розглядається судом тривалий час з причин, що від суду не залежать і протягом цього часу обвинувачений перебував на домашньому арешті.

Згідно із рішенням ЄСПЛ від 4 липня 2019 року у справі «Корбан проти України», а саме п.138 визначено, що: «138. … домашній арешт вважається з огляду на його рівень та суворість позбавленням волі у розумінні цього положення».

Тоді як згідно Рішення ЄСПЛ «Сергій Волосюк проти України» (від 12.03.2009 року) по закінченні певного часу тяжкість злочину не може достатньою причиною для виправдання тривалого ув`язнення і судові органи повинні надати більше підстав, які повинні бути чітко вказані й обґрунтовані в їх рішеннях.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винним за пред`явленим обвинуваченням свідчить про наявність ризику переховування від суду. Проте уникнення цього ризику є можливим і шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Щодо можливого ризику впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, то він не доведений, оскільки доказів на підтвердження дій обвинуваченого такого характеру суду надано не було. Окрім того, не підтверджено і ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Також суд враховує, що згідно із наявним у справі висновком органу пробації не виключається застосування до обвинуваченого за результатами розгляду справи положень ст..75 КК України, а тому подальше його утримання на домашньому арешті є недоцільним та свідчить про наявність підстав для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, а саме на особисте зобов`язання.

Стаття 179 КПК України передбачає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.Контроль за виконанням особистого зобов`язання якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

З огляду на зазначене, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу на більш м`який, а саме на особисте зобов`язання задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки згідно із частиною 5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду та утримуватися від спілкування з особами, які у кримінальному провадженні є свідками та потерпілим.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків, встановлених ухвалою суду, - до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали для виконання направити до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1