ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000549 від 06 квітня 2018 рокувідносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Керч, АР Крим, громадянина України, маючого вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утримані малолітню дочку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України-

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений судовим розглядом день та час, але не пізніше 25 березня 2014 року у ОСОБА_6 виник протиправний намір, спрямований на заволодіння чужим майном у великих розмірах. З метою реалізації свого наміру, ОСОБА_6 розробив злочинний план щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 під приводом укладання договору позики та іпотечного договору, шляхом заволодіння, підробки та використання офіційного документу - паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , а також незаконного використання права власності ОСОБА_9 на Ѕ частку квартири АДРЕСА_3 на предмет іпотеки.

З метою реалізації єдиного протиправного наміру, з ціллю незаконного заволодіння паспортом громадянина України, у невстановлений судовим розглядом день та час, але не пізніше 25 березня 2014 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в одній із кімнат квартири АДРЕСА_3 , не маючи на те дозволу від ОСОБА_9 , таємно, шляхом крадіжки, взяв паспорт громадянина України у вигляді книжечки серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 06.09.2011, на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та утримував при собі з метою його подальшого використання.

В подальшому, діючи відповідно до раніше розробленого плану, спрямованого на заволодіння, підробку та використання офіційного документу, а також заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_8 , у невстановлений судовим розглядом день та час, але не пізніше 25 березня 2014 року запропонував невстановленій в ході судового розгляду особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підробити офіційний документ - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , тим самим вступив в змову з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. Згідно розробленого плану ОСОБА_6 мав організувати надання паспорту громадянина України, а невстановлена особа підробити його.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, у невстановлений судовим розглядом день та час, але не пізніше 25 березня 2014 року, ОСОБА_6 , передав невстановленій судовим розглядом особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, для подальшого підроблення паспорт громадянина України у вигляді книжечки серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 06.09.2011, на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Далі, у невстановлені судовим розглядом місці, день та час, але не пізніше 25.03.2014, співучасник правопорушення, невстановлена судовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діями якої керував ОСОБА_6 , відповідно до розробленого плану, реалізуючи протиправний намір, видалила з першої сторінки паспорту громадянина України вигляді книжечки серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 06.09.2011 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , первинну фотокартку та на її місце вклеїла фотокартку зі своїм зображенням.

Таким чином, ОСОБА_6 як співучасник правопорушення надав невстановленій судовим розглядом особі дійсний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 з метою його підробки, тобто організував вчиненні кримінального правопорушення, а невстановлена судовим розслідуванням особа, діями якої керував ОСОБА_6 , виготовила паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 зі своїм зображенням, тобто підробила офіційний документ, який видається установою (центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства) і надає права, з метою його подальшого використання ОСОБА_6 .

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 25 березня 2014 року в денний час доби, більш точного часу під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 , керуючись єдиним протиправним наміром, направленим на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , у супроводі невстановленої особи прибув до офісу приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , що розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Січових Стрільців (Артема), 19.

Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, умисно, з корисливою метою незаконного збагачення під приводом укладання договору позики, усвідомлюючи протиправність свого діяння, а також можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, посягаючи на встановлений законодавством порядок обігу і використання офіційних документів, які видаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, маніпулюючи розумінням того, що ОСОБА_8 особисто не знайомий з ОСОБА_9 та йому невідома її особа, достовірно знаючи, що невстановлена судовим розглядом особа, у супроводі якої він перебуває, не являється його дружиною ОСОБА_9 , а іншою особою, яка незаконно від імені ОСОБА_9 виступає як сторона цивільно-правової угоди, сумісно з невстановленою судовим розглядом особою пред`явив приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 завідомо підроблений документ, що містить недостовірні дані про її особу, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 06.09.2011, на ім`я ОСОБА_9 , з вклеєною замість реальної фотокартки власника на першій сторінці фотокарткою невстановленої особи (співучасника), достовірно знаючи, що вищевказаний документ, який посвідчує особу власника та підтверджує громадянство є підробленим, з метою укладання та посвідчення нотаріусом договору позики та іпотечного договору.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_6 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, спрямованого на заволодіння шляхом шахрайства грошовими коштами ОСОБА_8 , у невстановлений судовим розглядом день та час, але не пізніше 25.03.2014, вступив в злочинну змову із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, якій запропонував видати себе за ОСОБА_9 , використовуючи завідомо підроблений паспорт громадянина України на її ім`я, з метою укладення від свого та від її імені договору позики та іпотечного договору з ОСОБА_8 , у той час як сам ОСОБА_6 мав ввести в оману приватного нотаріуса та позикодавця ОСОБА_8 щодо особи ОСОБА_9 та дійсності своїх намірів щодо виконання договорів.

Діючи у відповідності до погодженого плану, 25 березня 2014 року в денний час доби, більш точного часу під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 , керуючись єдиним протиправним наміром, направленим на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , з метою укладення договору позики та іпотечного договору з ОСОБА_8 з визначеним предметом іпотеки квартири за адресою: АДРЕСА_4 , не маючи на те передбаченої законом згоди співвласника нерухомого майна ОСОБА_9 , у супроводі невстановленої особи, яка видавала себе за ОСОБА_9 , утримуючи при собі завідомо підроблений документ паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , прибув до офісу приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_5 .

Перебуваючи у вищевказаному місці та час, ОСОБА_6 , діючи у відповідності до погодженого плану та відведеної йому ролі, за попередньою змовою з невстановленою особою, діючи умисно, з корисливою метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, а також можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом обману, повідомив приватному нотаріусу ОСОБА_10 та ОСОБА_8 неправдиві відомості про особу ОСОБА_9 , співвласника квартири за адресою: АДРЕСА_4 , достовірно знаючи, що невстановлена судовим розглядом особа, у супроводі якої він перебуває, не являється його дружиною ОСОБА_9 , а іншою особою, та, з метою посвідчення особи ОСОБА_9 та укладення цивільно-правових договорів, пред`явив особі, уповноваженій державою на вчинення нотаріальних дій, тобто приватному нотаріусу ОСОБА_10 завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 06.09.2011 на ім`я ОСОБА_9 з вклеєною замість реальної фотокартки власника на першій сторінці фотокарткою невстановленої особи, з якою перебував у попередній змові.

Вказаними діями, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, у відповідності до відведеної йому ролі ввів в оману потерпілого ОСОБА_8 та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 щодо об`єктивності та достовірності відомостей, відображених у вищевказаному документі та уявлення про особу позичальника, внаслідок чого приватний нотаріус ОСОБА_10 , маючи неправдиве уявлення відносно відомостей офіційного документа, будучи необізнаною про протиправну направленість дій ОСОБА_6 та невстановленої судовим розглядом особи, склала та посвідчила договір позики від 25.03.2014 (зареєстровано в реєстрі за № 325), відповідно до умов якого ОСОБА_8 (Позикодавець) передав у спільну сумісну власність ОСОБА_6 та особі, що видавала себе за ОСОБА_9 (Позичальники) грошові кошти у розмірі 356 877 гривень (еквівалент 35000 доларів США), які останні зобов`язувалися повернути у встановлений договором строк, а саме до 25 березня 2016 року, а також, будучи введеною в оману щодо особи ОСОБА_9 та не маючи дійсної згоди реального співвласника майна, склала та посвідчила іпотечний договір від 25.03.2014 (зареєстровано в реєстрі за № 326), яким забезпечується виконання зобов`язання по основному договору з визначенням предметом іпотеки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , яка на праві спільної часткової власності з частками Ѕ належить ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з відповідним внесення відомостей про угоди до Державного реєстру правочинів та Реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевказаних договорів ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 356 877 гривень (еквівалент 35000 доларів США на час вчинення злочину).

В результаті вчинення вказаних протиправних дій, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході судового розгляду особою, шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 у розмірі 356877 гривень (еквівалент 35000 доларів США), спричинивши останньому майнову шкоду на вказану суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, що відповідно до п.3 примітки ст.185 КК України кваліфікується як злочин, вчинений у великих розмірах.

За сукупністю, протиправні дії ОСОБА_6 за вищезазначеними фактичними обставинами, кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

01 серпня 2022 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст.190 КК України позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; за ч.3 ст.357 КК України обмеження волі на строк 2 роки; за ч.3 ст.27 ч.1 ст.358 КК України обмеження волі на строк 1 рік; ч.4 ст.358 КК України - обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Потерпілій надав суду заяву, в якій не заперечував проти затвердження даної угоди.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні паспортом громадянина України, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст.357 КК України.

Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у організації підроблення офіційного документу паспорту громадянина України, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання іншою особою, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст.27 ч.1 ст.358 КК України.

Суд також вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа паспорту громадянина України, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України.

Також, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи № 2841-18 від 26.06.2018, витрати на проведення якої склали 5720,00 грн., судової технічної експертизи документів №28/2.1/462 від 31.07.2018, витрати на проведення якої склали 1144,00 грн.; судової оціночно-будівельної експертизи № 6328-18 від 12.04.2019, витрати на проведення якої склали 3768,00 грн., судової почеркознавчої експертизи № 19/104-7/7/342 від 15.05.2020, витрати на проведення якої склали 2124,85 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 369, 370, 371, 374, 376, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 серпня 2022 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра та обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК Українита призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.3 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначитиОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язкі: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2018 року, на квартиру АДРЕСА_3 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 12756 гривень 85 копійок.
Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3