УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року

м. Київ
Справа № 325/2298/19

Провадження № 51 1469 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргузасудженої ОСОБА_4 вирок Запорізького апеляційного суду від 17 листопада 2021 року щодо неї,
встановив:
Вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 04.11.2019 року, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців на неї покладено відповідні обов`язки.
Вироком Запорізького апеляційного суду від 17 листопада 2021 року скасовано вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та призначено ОСОБА_4 покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавленням волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 04.11.2019 року, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.
У касаційній скарзі засуджена порушує питання про перевірку вироку суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.
Згідно з вимогами ст. 426 ч. 2 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання трьохмісячного строку на касаційне оскарження судових рішень з дня її проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, передбачене ст. 426 ч. 2 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі касаційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення.
Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Відповідно до ст. 117 ч. 1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Оскаржуваний вирок Запорізького апеляційного суду постановлено 17 листопада 2021 року. На момент постановлення вироку суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 під вартою не перебувала і була присутня при постановленні зазначеного вироку в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Останнім днем строку на касаційне оскарження вироку суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_4 було 17 лютого 2022 року.
Із вказаною касаційною скаргою засуджена ОСОБА_4 звернулася 10 травня 2022 року, тобто поза межами трьохмісячного строку на касаційне оскарження і питання про поновлення цього строку не порушує.
Відповідно до ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Повернення касаційної скарги не позбавляє засуджену права повторного звернення до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення із зазначенням причин, які перешкодили подати касаційну скаргу у передбачений законом строк та які, на думку особи, є поважними.
Керуючись ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 17 листопада 2021 року повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3