Справа №443/565/22
Провадження №1-кс/443/48/22
УХВАЛА
слідчого судді

20 червня 2022 року місто Жидачів

Слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову від 04.05.2022 про закриття кримінального провадження,

за участю:

особи, яка подала скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

встановив:

В обґрунтування скарги представник потерпілого покликається на те, що досудове розслідування проведено неповно, отримані показання свідків та потерпілого є суперечливими, а докази, на які покликається дізнавач у оскаржуваній постанові неналежними та недостатніми для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Під час досудового розслідування не допитано всіх свідків, зокрема працівників поліції, які приїжджали у лікарню і, у подальшому, відвезли потерпілого з лікарні додому. Також, за його клопотанням дізнавачем не проведено одночасного допиту потерпілого з Шидзінським та Сметанським.

У судовому засіданні представник потерпілого скаргу підтримав, покликаючись на викладені у ній мотиви, пояснив, що висновки дізнавача у оскаржуваній постанові ґрунтуються на припущеннях, оскільки час на фото, на яке покликається дізнавач не узгоджується із записами про час проведення огляду потерпілого у лікарні, і зазначені протиріччя не усунуті.

Потерпілий скаргу підтримав, суду пояснив, що висновки дізнавачем зроблені виключно на показаннях свідка ОСОБА_6 , а не на підставі всіх зібраних у справі доказах.

Прокурор проти задоволення скарги заперечив, суду зазначив, що під час досудового розслідування дізнавачем проведені всі необхідні слідчі дії, повно встановлено всі обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Слідчий суддя, заслухавши аргументи учасників судового провадження, вивчивши викладені у скарзі мотиви, а також матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000538 від 05.09.2019, доходить такого висновку.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Відповідно до вимог статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обов`язком дізнавача є застосовування ним всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування (частина 5 стаття 38 КПК України).

Згідно з вимогами частини 3 статті 40-1 КПК України, дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі.

Приписами частини 1 статті 91 КПК України передбачено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина 2 статті 91 КПК України).

Таким чином, за загальним правилом, визначеним нормою частини 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги статті 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

З аналізу матеріалів кримінального провадження встановлено таке.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, внесено до ЄРДР за №0000538 від 05.09.2019 (а.к.п.1).

18.11.2021 прокурор Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури надав дізнавачу в межах зазначеного кримінального провадження письмові вказівки, серед яких зокрема були: долучити до матеріалів кримінального провадження усі медичні документи та записи щодо надання медичної допомоги ОСОБА_3 у Ходорівській міській лікарні та після цього вирішити питання щодо наявності чи відсутності суперечливих даних у документації щодо локалізації тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , про які зазначено у повторному висновку експерта №838, а також виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність (а.к.п.106-107).

Дізнавачем частково виконано зазначені письмові вказівки, однак не долучено до матеріалів кримінального провадження жодного медичного документа та записів щодо надання медичної допомоги ОСОБА_3 у Ходорівській міській лікарні. Відсутні також запити про отримання цих документів.

Постановою від 04.05.2021 дізнавач СД Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 закрив кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000538 від 05.09.2019, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.к.п.-155-160).

Слідчий суддя зауважує, що у потерпілого наявна його медична картка, яку він продемонстрував у судовому засіданні. У цій картці, зі слів потерпілого, зроблені записи щодо його огляду після спричинення тілесних ушкоджень та часу проведення такого огляду, однак дізнавачем не вжито відповідних заходів для отримання належним чином завірених копій вказаних записів та не надано їм належної оцінки у сукупності з іншими доказами.

Під час досудового розслідування дізнавачем здобуто висновки експертів, показання потерпілого, свідків, показання, отримані внаслідок одночасного допиту декількох осіб та у зв`язку з проведенням слідчого експерименту, фото з місця події, надане свідком ОСОБА_8 , письмові докази, однак у постанові про закриття кримінального провадження від 04.05.2022 дізнавачем не проведено оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а лише, по суті, перераховано ці докази. Мотиви оскаржуваної постанови ґрунтуються виключно на суперечливості показань потерпілого ОСОБА_3 та фото, наданого свідком ОСОБА_8 (на якого вказує потерпілий як на особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження), що на переконання слідчого судді, є недостатнім для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, зважаючи на наявність інших доказів, належна оцінка яким у постанові не надана.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що під час досудового розслідування дізнавачем задоволено клопотання представника потерпілого про одночасний допит свідка ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_3 (а.к.п.137, 139) Однак, у подальшому, матеріали кримінального провадження містять лише заяву ОСОБА_10 про відмову від проведення одночасного допиту з потерпілим (а.к.п.141).

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до приписів пункту 3 частини1 статті 66 КПК України, свідок має право відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню. Водночас, згідно з вимогами пункту 2 частини 2 статті 66 КПК України, свідок зобов`язаний давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду.

У вказаній заяві свідка ОСОБА_10 відсутні підстави (мотиви) його відмови від одночасного допиту з потерпілим. Відсутня також і правова оцінка такої відмови з боку дізнавача, що позбавляє можливості дійти висновку щодо законності цієї відмови.

Слідчий суддя зазначає, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки дізнавачем всіх доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
За наведених вище обставини, слідчий суддя констатує, що дізнавачем не повно досліджено обставини кримінального провадження, не вжито всіх необхідних заходів для отримання доказів (медичних документів та записів щодо надання медичної допомоги ОСОБА_3 у Ходорівській міській лікарні, у тому числі копій записів з медичної картки ОСОБА_3 , які стосуються події), без належного обґрунтування не проведено одночасного допиту потерпілого та свідка ОСОБА_10 , не надано належної оцінки всім зібраним у кримінальному провадженні доказам з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності.

Відповідно до вимог частин 1 та пункту 1 частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та беручи до уваги те, що в порушення вимог статті 91 КПК України дізнавачем не виконані вимоги про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, не проведено всіх визначених слідчих дій, а відтак, не повно з`ясовано обставини кримінального провадження і не надано оцінки усім зібраним у кримінальному провадженні доказам, тому слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу та скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

Керуючись статями 303-307, 372, 376 КПК України,

постановив:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову від 04.05.2022 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 04.05.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000538 від 05.09.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменти її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1