Справа № 931/78/22
Провадження № 1-кп/931/30/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.22

25 березня 2022 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000053 від 30.01.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше судимого вироком Ковельського міського суду від 19.07.2018 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 5 років 2 місяці, звільненого 04.06.2020 року умовно-достроково рішенням Маневицького районного суду, невідбута частина покарання 3 місяці 4 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 29 січня 2022 року о 11:03, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки "Рено Кенго", р.н. знак НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку №1 по вул. Миру, смт. Локачі Володимир-Волинського району Волинської області, діючи умисно, з метою не вчинення службовими особами СПД №1 (смт. Локачі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області - дільничим офіцером поліції лейтенантом поліції ОСОБА_6 та інспектором сектору реагування патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , дій з використання наданого їм службового становища, а саме не притягнення його до адміністативної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 175-1, ч.1 ст. 178 КУпАП, неодноразово висловив пропозицію надати неправомірну вигоду поліцейським на що отримав відмову останніх. Однак всупереч цьому, ОСОБА_4 продовжив свої злочинні дії з вищевказаною метою та поклав грошові кошти в сумі 1200 гривень купюрами номіналом дві по 500 гривень та одну 200 гривень на панель між передніми сидіннями службового автомобіля поліції, тим самим надав неправомірну вигоду працівникам поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виконували службові обов`язки із запобігання загрозам публічній безпеці і порядку та припинення їх порушень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 09.02.2022 року укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що викладені в повідомленні про підозру, а також зобов`язується беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди погоджена кваліфікація інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 369 КК України.

Сторони погоджуються про те, що відповідно до ст. 60 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того іншою обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є визнання ним своєї вини. Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецедив злочинів.

Сторони узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши учасників судового провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжким злочином (ст. 12 КК України). Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 369 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся, погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкритттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецедив злочинів.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що не заперечував в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 . В суду відсутні обґрунтовані і достатні підстави вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_4 не застосовувались.

Арешт, накладений на грошові кошти в сумі 1200 гривень, купюрами: номіналом 500 грн ЕД 0026282, номіналом 500 грн ВД 1376837 та номіналом 200 грн УГ 9906366, котрі було вилучено 29.01.2022 року в ході проведення огляду місця події в службовому автомобілі "Рено Кенго" р.н.з. НОМЕР_1 і які передані на зберігання у філію "Волинське головне регіональне управління" Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", згідно ухвали слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 31 січня 2022 року- скасувати.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч. 1 ст 369 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також штраф від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже за цим кримінальним правопорушенням можливо застосувати спеціальну конфіскацію. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопрушення або винагороди за його вчинення.

На підставі ст. 96-1, ч.ч. 1, 2 ст. 96-2 КК України належить застосувати спеціальну конфіскацію, тобто примусово безоплатно вилучити у власність держави Україна грошові кошти у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, які знаходяться на зберіганні у філії "Волинське головне регіональне управління" Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк".

Оптичний DVD-R диск, на якому міститься відеозапис за 29.01.2022 року з нагрудної боді-камери поліцейського Володимир - Волинського РВП ГУНП у Волинській області і який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 лютого 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000053 від 30.01.2022 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні Володимир-Волинської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31.01.2022 року на грошові кошти у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, купюрами: номіналом 500 грн ЕД 0026282, номіналом 500 грн ВД 1376837 та номіналом 200 грн УГ 9906366, які знаходяться на зберіганні у філії "Волинське головне регіональне управління" Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"- скасувати.

Речові докази: грошові кошти у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, купюрами: номіналом 500 грн ЕД 0026282, номіналом 500 грн ВД 1376837 та номіналом 200 грн УГ 9906366, які знаходяться на зберіганні у філії "Волинське головне регіональне управління" Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" за адресою: пр. Відродження, 1, м. Луцьк, Волинська область, поштовий індекс 49094, примусово безоплатно вилучити у власність держави Україна, тобто застосувати спеціальну конфіскацію на підставі ст. 96-1, ч.ч. 1, 2 ст. 96 - 2 КК України.

Речовий доказ: оптичний DVD-R диск, на якому міститься відеозапис за 29.01.2022 року з нагрудної боді-камери поліцейського Володимир - Волинського РВП ГУНП у Волинській області і який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1