Справа № 761/8207/22
Провадження № 1-кс/761/4616/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні № 120 221 000 400 008 78 від 13.04.2022 за ч. 1,2 ст. 307 КК України ОСОБА_3 щодо тримання останнього під вартою,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні № 120 221 000 400 008 78 від 13.04.2022 за ч. 1,2 ст. 307 КК України ОСОБА_3 щодо його незаконного, на думку захисника, тримання в умовах несвободи.

На обґрунтування скарги захисник зазначив, що СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у зазначеному вище кримінальному провадженні, у якому 16.04.2022 ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 1,2 ст. 307 КК України. Цього ж дня постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.05.2022.

Однак, вважаючи вказане рішення керівника органу прокуратури таким, що не може бути підставою утримання ОСОБА_3 в умовах несвободи, ініціатор скарги просив у порядку ст. 206 КПК України звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

Вивчивши скаргу, долучені до неї документи,слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Статтею 206 КПК передбачено, що слідчий суддя повинен зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у разі, якщо наявні відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування в межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи, за відсутності відповідного судового рішення.

У силу ч.3 ст.206 КПК за рішенням слідчого судді позбавлена свободи особа звільняється, якщо не буде надане судове рішення або не будуть доведені інші правові підстави для позбавлення громадянина свободи.

Наведене свідчить, що перевірка законності перебування особи у місцях несвободи має бути проведена слідчим суддею у разі, коли виникає необхідність з`ясування наявності судових рішень про застосування до певного громадянина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, застосування до особи тимчасового чи екстрадиційного арешту, призначення покарання у виді позбавлення волі або ж інших правових підстав для тримання особи у слідчому ізоляторі.

Обов`язковою умовою проведення такої перевірки є достатні дані, що відсутні правові підставі утримання особи в умовах несвободи.

Слідчий суддя враховує те, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан, який у подальшому Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжений ще на 30 діб.
Введення в Україні воєнного стану передбачає обмеження конституційних прав і свободи людини і громадянина, передбачених статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
З метою реалізацію зазначених вище положень Законом України від 03.03.2022 №2111-ІХ у ст. 615 КПК внесені зміни, відповідно до яких в умовах воєнного стану, у разі відсутності об`єктивної можливості виконання у встановлені законом строки слідчим суддею повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні тяжких або особливо тяжких злочинів, та якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втечі особи, яка підозрюється у вчиненні таких злочинів, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог глави 37 цього Кодексу за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.
З викладеного витікає, що на час воєнного стану рішення керівника відповідного органу прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, є правовою підставою утримання такої особи в умовах несвободи.
З викладеного у скарзі вбачається, що постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 16.04.2022 до підозрюваного за ч. 1,2 ст. 307 КК України ОСОБА_3 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 діб, тобто до 13.05.2022.

Таким чином, ініціатор скарги самостійно зазначив, що на день звернення зі скаргою до слідчого судді рішення, яке у силу положень ст. 615 КПК є підставою утримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, постановлене керівником відповідного органу прокуратури.
Водночас, слідчий суддя зазначає, що надання правової оцінки дотримання органом прокуратури вимог кримінального процесуального законодавства під час ухвалення постанови про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 та щодо відповідності її змісту фактичним обставинам не належить до повноважень слідчого судді під час здійснення розгляду скарги у порядку ст. 206 КПК.
Зазначений висновок має наслідком відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні № 120 221 000 400 008 78 від 13.04.2022 за ч. 1,2 ст. 307 КК України ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1