Справа № 157/19/22
Провадження №1-кп/157/61/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000393 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 09 грудня 2021 року біля 07 години, знаходячись в житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту та сварки, які виникли раптово на ґрунті особистих неприязних відносин зі співмешканкою ОСОБА_6 , з якою перебував у близьких відносинах, в присутності її малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, кулаками рук наніс не менше тринадцяти ударів по голові, руках та ногах останньої, чим заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку визнав повністю. Показав, що 09 грудня 2021 року зранку в нього виник конфлікт з потерпілою, який у подальшому переріс у бійку. Він наніс декілька ударів потерпілій по щоках. Дітей поряд він не бачив, оскільки вони спали в окремій кімнаті, однак пізніше прокинулись ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після конфлікту він зібрав речі й пішов з будинку. Пробачення у потерпілої він не просив, оскільки не хотів зустрічатися з нею, щоб не спровокувати чергову сварку. Цивільний позов визнає частково, на суму 3000 грн., оскільки втратив роботу та не має засобів для існування.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його вина у скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка розповіла, що близько трьох місяців до зазначених подій вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 у найманому нею житловому будинку по АДРЕСА_2 . Біля 01 години 09 грудня 2021 року вона зібралася лягати спати, однак через те, що обвинувачений зайняв усе ліжко, вона пішла спати до дітей у сусідню кімнату. Біля 07 год. 09 грудня 2021 року її розбудила найменша дитина та попросила молока. Напоївши дитину, вона пішла спати у кімнату до обвинуваченого та випадково розбудила його. ОСОБА_4 обурився та почав чіплятися до неї. У свою чергу вона різко відповіла обвинуваченому, оскільки в ту ніч не змогла відпочити та була сердита. Їх сварка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_4 наніс їй багато ударів у різні частини тіла. В цей час до них у кімнату зайшов її син ОСОБА_8 та злякався. Потім прокинулись решта дітей, які були в іншій кімнаті і також налякані. Цивільний позов підтримає повністю, оскільки внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 вона отримала тілесні ушкодження та значний психологічний стрес, окрім того обвинувачений до цього часу не вибачився перед нею. Також просить стягнути з обвинуваченого на її користь понесені нею процесуальні витрати на правову допомогу.

Факт нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій доводиться також показаннями свідка ОСОБА_10 , яка вказала, що обвинувачений є її сином. ОСОБА_4 познайомився з потерпілою та почав проживати з нею та її дітьми. Під час їх спільного проживання син часто приходив додому в синцях і подряпинах. Так сталося й на початку грудня 2021 року. Близько 07 год. до неї прийшов ОСОБА_4 з синцями на тілі та сказав, що побився з ОСОБА_11 . Пізніше, приблизно в обідню пору вона зі своїм сином та колегою по роботі занесли мобільний телефон потерпілої її матері, оскільки сама потерпіла не захотіла виходити з будинку.

Свідок ОСОБА_12 показала, що потерпіла є її дочкою. Біля 09 год. 09 грудня 2021 року до неї подзвонила її дочка ОСОБА_6 та повідомила, що її побив ОСОБА_4 та забрав її мобільний телефон. Оскільки дочка була дуже схвильована, вона приїхала до неї одразу. На тілі потерпілої були численні синці, а діти налякані. Пізніше до них прийшли обвинувачений, його мати та ще одна жінка, які повернули телефон її дочки зі знищеними фото та відеофайлами.

Послідовність та детальність показань свідків дають суду достатні підстави вважати їх достовірними та правдивими.

Винуватість обвинуваченого в заподіянні потерпілій легких тілесних ушкоджень підтверджується також дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09 грудня 2021 року (а.с. 59), з якого встановлено, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 були нанесені обвинуваченим ОСОБА_4 09 грудня 2021 року біля 07 год. в житловому будинку по АДРЕСА_2 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 21 грудня 2021 року (а.с. 62) встановлено механізм нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій, а саме шляхом здавлювання обома руками рук, ніг та шиї потерпілої, нанесення їй ударів по обличчю.

Висновком судово-медичної експертизи №198 від 10 грудня 2021 року (а.с. 61) підтверджено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, що виразились у нанесенні потерпілій ударів по обличчю, руках та ногах, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянці голови, на верхніх та нижніх кінцівках. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо при обставинах, вказаних в описовій частині постанови, терміном утворення не більше 1-2 діб до моменту обстеження, мінімальною кількістю контактів не менше тринадцяти. Судово-медичних даних, що вказані ушкодження утворились при падінні з висоти власного зросту немає. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення, особу винного, зокрема його позитивну характеристику за місцем проживання, те, що він уперше притягується до кримінальної відповідальності, непрацевлаштований, позицію потерпілої, яка наполягає на притягненні обвинуваченого до відповідальності, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, що передбачений санкцією статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Розглядаючи заявлений потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає доведеним, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які вона перенесла у зв`язку із нанесенням їй тілесних ушкоджень, та у зв`язку з тим, що її малолітній син став очевидцем протиправних дій. Враховуючи глибину та тривалість душевних страждань, які потерпіла перенесла, вимоги розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування у заявленому потерпілою розмірі, а саме в сумі 10000 грн. та на підставі ст. 129 КПК України, ст. 1167 ЦК України стягує з обвинуваченого на користь потерпілої.

Також з обвинуваченого на користь потерпілої підлягають стягненню понесені нею процесуальні витрати на правову допомогу.

Так, згідно зі ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних зі зберіганням і пересиланням речей і документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

За нормами ч. 1 ст. 124 КПК України в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Наведені вище норми кримінального процесуального закону регулюють порядок відшкодування витрат, понесених учасником кримінального провадження в зв`язку з його участю в досудовому розслідуванні та судовому провадженні. Згідно з цими нормами в разі визнання обвинуваченого винуватим у вчинення кримінального правопорушення з нього стягуються процесуальні витрати, що були понесені учасниками кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи, що потерпіла у зв`язку з участю в даному кримінальному провадженні понесла витрати на правову допомогу, розмір яких підтверджується належними доказами, а саме договором про надання правової допомоги від 15 лютого 2022 року, актом приймання-передачі наданих послуг та квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 15 лютого 2022 року в сумі 1000 грн., тому ці процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1000 (одну тисячу) гривень процесуальних витрат на правову допомогу.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1