Справа №345/61/20
Провадження № 1-кп/345/192/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000430, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бережниця Калуського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Віва-Декор», одруженого, із вищою освітою, раніше не судимого, громадянина України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

відповідно до обвинувального акту, який надійшов на розгляд до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
14.04.2018 о 16.35 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Skoda Oktavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Калуш по другорядній дорозі по вул. Чорновола у напрямку нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг із вулицями Руська - Європейська. В той час по головній дорозі по вул. Європейська до перехрестя у напрямку вул. Руська рухався автомобіль марки «Nissan Primastar» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 у зустрічному напрямку до автомобіля марки «Nissan Primastar» реєстраційний номер НОМЕР_2 по головній дорозі по вул. Руська до перехрестя рухався автомобіль марки «Hyundai i30» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 . Водій ОСОБА_3 , проїжджаючи перехрестя нерівнозначних доріг проявив неуважність, не зупинився, не надав дорогу транспортним засобам, що наближались до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, допустив зіткнення із автомобілем марки «Nissan Primastar» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , внаслідок чого автомобіль марки «Nissan Primastar» реєстраційний номер НОМЕР_2 став некерований і водій ОСОБА_8 втративши керування, зіткнувся із автомобілем «Hyundai i30» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 .
При цьому обвинувачений ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху України, а саме:
- п. 2.3. «б» яким визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;
- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 16.3 У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів;
- п. 16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
У результаті порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому дистального метаепіфізу великогомілкової кістки та перелому нижньої третини малогомілкової кістки, які згідно висновку експерта (повторна комісійна судово-медична експертиза) № 274 від 09.12.2019 відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я .
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання відповідно до якого просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а вказане кримінальне провадження закрити.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечила щодо задоволення клопотання та просила суд вирішити питання пов`язані із речовими доказами та судовими витратами.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання заперечили.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які прибули в судове засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, які стосуються заявленого клопотання, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Також, згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Згідно правового висновку, викладеного в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 192/3301/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відбулося 14.04.2018.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, арешт на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Таким чином, відповідно до положень ст. 12 КК України інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.
З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився трьохрічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).
З огляду на дослідженні судом матеріали кримінального провадження, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
У зв`язку з цим, суд вважає клопотання сторони захисту обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Окрім цього, з матеріалів справи встановлено, що 28.01.2020 потерпіла ОСОБА_6 подала до суду цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається, а тому суд залишає цивільний позов ОСОБА_6 без розгляду.
Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому суд наголошує, що потерпіла не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284, 285-286, 288, 314, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 про обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що залишення цивільного позову без розгляду, не перешкоджає її праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.
Речові докази:
- автомобіль марки «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути законному володільцю ОСОБА_3 ;
- автомобіль марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути законному володільцю ОСОБА_8 ;
- автомобіль марки «Hyundai i30», реєстраційний номер НОМЕР_3 - повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 20 306,00 (двадцять тисяч триста шість) гривень витрат на проведення судових експертиз.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: