Справа № 438/50/22
Провадження № 1-кп/438/43/2022
У Х В А Л А
про продовження запобіжного заходу

01 вересня 2022 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Бориславі у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000012 від 04 січня 2022 року, клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою

стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Борислава Львівської області, фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

за участі сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

у провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою з правом внесення застави.

У обґрунтування свого клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 21 липня 2021 року приблизно о 20 год 53 хв, перебуваючи у дверях квартири АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на незаконний збут психотропної речовини «Амфетамін», з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.09.2009, умисно, без належного дозволу на здійснення діяльності, пов`язаної з розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через Україну, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, незаконно збула, а саме оплатно реалізувала особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 психотропну речовину, обіг якої, у відповідності до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, обмежено амфетамін загальною масою 0,0477 грама, за що отримала від ОСОБА_7 гроші в сумі 200 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 30 серпня 2021 року застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останню обов`язки: прибувати до слідчого Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, прокурора та суду за першою вимогою та не залишати постійного місця проживання ОСОБА_4 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Однак, підозрювана на той час ОСОБА_4 не виконала покладені на неї обов`язки, а саме покинула постійне місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, внаслідок чого 30 вересня 2021 року ОСОБА_4 оголошено в розшук, а кримінальне провадження №0000050 від 17.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 КК України, зупинене у зв`язку із оголошенням в розшук останньої.

21 жовтня 2021 року ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою із визначенням розміру застави - п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 113500 грн. Строк тримання під вартою неодноразово продовжувався ухвалами суду. 04 липня 2022 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області продовжено строк тримання під вартою до 02 вересня 2022 року із визначенням розміру застави двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 45400 грн.

У зв`язку з чим, враховуючи вищевказане, а також те, що з часу зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на тримання під вартою заявлені ризики не зменшились, просить дане клопотання задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні просить звільнити її з-під варти, змінивши запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як встановлено ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 04 січня 2022 року, обвинувачується у незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Далі, ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 30 серпня 2021 року застосовано до обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останню обов`язки: прибувати до слідчого Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, прокурора та суду за першою вимогою та не залишати постійного місця проживання ОСОБА_4 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

21 жовтня 2021 року ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою із визначенням розміру застави - п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 113500 грн., строком до 21 листопада 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2021 року продовжено строк тримання під вартою до 20 грудня 2021 року із визначенням розміру застави тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 68100 грн.

14 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 20 січня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2021 року продовжено строк тримання під вартою до 20 січня 2022 року із визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 45400 грн.

13.01.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012 надійшов до Бориславського міського суду Львівської області для розгляду по суті.

17 січня 2022 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області продовжено строк тримання обвинуваченої під вартою до 17 березня 2022 року із визначенням застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 45400 грн.

16 березня 2022 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області продовжено строк тримання під вартою до 14 травня 2022 року із визначенням розміру застави двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 45400 грн.

12 травня 2022 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області продовжено строк тримання під вартою до 11 липня 2022 року із визначенням розміру застави двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 45400 грн.

04 липня 2022 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області продовжено строк тримання під вартою до 02 вересня 2022 року із визначенням розміру застави двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 45400 грн.

Враховуючи те, що строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 закінчується 02 вересня 2022 року, а судове провадження не може бути завершено до його спливу, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 слід продовжити з таких підстав.
Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про те, що останні не зменшились, з огляду на обставини та вагомість доказів про можливість вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, його тяжкості, можливе покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання особи винуватою у вчиненні даного кримінального правопорушення, особи обвинуваченої.

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральність, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Крім цього, стороною захисту не надано доказів щодо працевлаштування обвинуваченої та/або джерела доходу на території України.

Суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченої, яка не працює, не займається будь-якою суспільно корисною діяльністю; за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення ч.1 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, під страхом покарання переховуватиметься від суду, оскільки 30 вересня 2021 року ОСОБА_4 була оголошена в розшук, можливість впливу останньої на свідків у кримінальному провадженні (зокрема, обвинувачена з метою незаконного впливу на свідка зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 вживатиме заходів для його ідентифікації, а також зустрічатиметься зі свідками понятими, які були присутні під час вилучення наркотичних засобів у закупника, таким чином, впливатиме на їхні свідчення) та вчинення інших кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним збутом наркотичних засобів, відтак суд приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, під час розгляду даного клопотання, судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання цим ризикам, а також неможливість закінчити судовий розгляд.

Заперечуючи проти клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченої під вартою та підтримуючи клопотання про заміну обвинуваченій запобіжного заходу на домашній арешт, сторона захисту покликається на те, що ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності вперше, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , 2016 р.н., має постійне місце проживання, а також у зв`язку з введенням воєнного стану на території України.
Стороною захисту не надано жодних доказів, що дають підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи зможуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають з ч.5 ст.194 КПК України, зокрема прибувати за кожною вимогою до суду та належну поведінку обвинуваченої.
При цьому, суд враховує, що саме неприбуття обвинуваченої на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, оголошення її в розшук стало підставою для обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відтак суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити, а у задоволенні клопотання обвинуваченої та її захисника про заміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт слід відмовити.
За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню, шляхом продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів, до 30 жовтня 2022 року включно із визначенням розміру застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, який на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України покласти на обвинувачену наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі м.Борислава Львівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 197, 199, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задоволити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Борислава Львівської області, фактично проживаючій за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, продовжити строком на 60 днів, до 30 жовтня 2022 року включно.

Вважати продовженим застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн та встановлення наступних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, у разі внесення такої:

1.Прибувати до суду за першою вимогою;

2.Не відлучатися за межі м.Борислава Львівської області без дозволу суду;

3.Повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 05 вересня 2022 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1