Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
26 травня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу на бездіяльність уповноваженої службової особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за його заявою від 20.10.2021 № 899.
В обґрунтування, скарги її автор зазначив, що ним 20.10.2021 подано електронною поштою та в приймальні Державного бюро розслідувань заяву про вчинення суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.
Зазначає, що в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості про вчинення кримінальних правопорушень за вказаною заявою не внесені уповноваженою службовою особою Державного бюро розслідувань до ЄРДР.
У зв`язку з допущеною бездіяльністю уповноваженої особи Державного бюро розслідувань просить зобов`язати слідчих центр. ДБР порушити кримінальне провадження щодо нього за ст. 383 КК України та щодо службових злочинів ОЗ групи.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.01.2022 задоволено подання голови Шевченківського районного суду м. Києва, а матеріали за скаргою ОСОБА_3 передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва.
Скаржник в судове засідання не з`явився, в поданій скарзі зазначив, що у разі його відсутності в судовому засіданні просить розглянути справу без його участі.
Особа, бездіяльність якої оскаржується, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, що не перешкоджає, відповідно до приписів ч. 3 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), розгляду скарги по суті.
Водночас, Державне бюро розслідувань надало інформацію про те, що заява ОСОБА_3 від 20.10.2021 скерована листом від 27.10.2021 за № 4932зкп/10-5-04-01-18893/21 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.
Слідчий суддя розглянув матеріали скарги та дослідив доводи скаржника.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26, параграфом 1, ст. 303-308 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.
Слідчим суддею з`ясовано, що ОСОБА_3 подано 20.10.2021 до Державного бюро розслідувань заяву № 899 про вчинення злочину суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скерована листом від 27.10.2021 за № 4932зкп/10-5-04-01-18893/21 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.
Таким чином, подана заява стосувалася вчинення кримінальних правопорушень іншими особами, ніж ті, які зазначені в поданій скарзі слідчому судді.
Відомостей про подальше внесення відомостей до ЄРДР за цією заявою не встановлено.
Проаналізувавши інформацію, яка міститься у заяві ОСОБА_3 № 899 з`ясовано, що заявник вбачає ознаки злочинів в діях суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у зв`язку з прийняттям ними постанові від 26.05.2021 у справі № 761/17393/19, якою відмовлено в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.01.2021 за позовом останніх до Державного бюро розслідувань, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною і незаконною бездіяльністю органів державної влади залишено без змін.
Не здійснюючи детального аналізу обставинам, що зазначені у заяві про можливе вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що у ній не наведено конкретних, відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочинів.
Припущення про навмисне порушення суддями норм законодавства, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці, оскільки злочинність дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Більше того, законом визначено можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності у випадку вчинення дисциплінарного проступку, що здійснюється визначеним законом компетентним органом.
Стаття 126 Конституції України гарантує незалежність і недоторканність суддів, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Тобто чинне законодавство передбачає правомірний спосіб оскарження судових рішень. Ініціювання кримінального переслідування суддів, у випадку незадоволення їх діяльністю скаржником, не є доцільним та ефективним способом захисту прав, і неможливе у випадку відсутності об`єктивних ознак злочину.
З урахуванням того, що у заяві не зазначено достатніх відомостей, які могли б свідчити про вчинення суддями кримінального правопорушення, слідчий суддя робить висновок, що подана скарга є необґрунтованою. Отже, вона не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 214, 303-307 КПК, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 20.10.2021 № 899 відмовити.

Положення ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1