Справа № 489/1234/22
Кримінальне провадження №1-кп/489/686/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження № 0000370 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, не одруженого, із повною середньою освітою, раніше судимого:
- 13.04.2005 Добровеличівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- 28.10.2008 Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 18.01.2013 звільнений по відбуттю строку покарання;
- 19.05.2014 Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;
- 18.03.2015 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 06.02.2017 із не відбутою частиною 2 місяці 16 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
25.03.2022 ОСОБА_4 приблизно о 15:00 год. перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , помітив біля вищевказаного будинку велосипед марки "Mongoose", залишений потерпілим ОСОБА_6 .
Діючи в умовах воєнного стану з умислом на незаконне заволодіння вказаним велосипедом, ОСОБА_4 вирішив його викрасти.
Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи повторно, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 підійшов до велосипеду, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав його. Після чого, сівши на велосипед намагався на ньому залишити двір вищезазначеного будинку.
В той же час, умисні протиправні дії ОСОБА_4 були помічені свідком ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 , які зробили йому зауваження з метою припинення останнім його протиправних дій. Ігноруючи законні вимоги свідка ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_6 , розуміючи, що його дії стали очевидними для оточуючих, ОСОБА_4 на викраденому велосипеді залишив місце скоєння кримінального правопорушення, в результаті чого відкрито заволодів ним, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2 180 гривень. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю та пояснив, що за обставин, викладених в обвинувальному акті, вчинив крадіжку велосипеда, але його помітили потерпілий та свідок. З вартістю викраденого майна погодився. Щиро каявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого. Просив призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі, має намір влаштуватись на роботу. Пояснив, що вчинив крадіжку оскільки через війну він позбавився випадкових заробітків, якими заробляв на життя, а гроші були потрібні для прогодування як його, так і сім`ї цивільної дружини, в якій він мешкав.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого знав до події приблизно місяць, оскільки той деякий час проживав у приміщенні для безхатьків під офісною будівлею по АДРЕСА_3 і навіть безплатно допомагав йому в облаштуванні в цій будівлі приміщення бомбосховища після початку війни. Прийняв вибачення обвинуваченого, позитивно його охарактеризував, просив не призначати йому покарання пов`язане з позбавленням волі та дати шанс на влаштування соціально нормального життя.
Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.03.2022, згідно якого ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що 25.03.2022 приблизно о 15:10 год. біля будинку № 2 по просп. Миру в м. Миколаєві невстановлена особа викрала велосипед марки "Mongoose";
- протоколом огляду місця події від 26.03.2022 та фототаблицею до нього, в ході якого, було оглянуто ділянку місцевості, яка прилягає до тильної сторони приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;
- розпискою ОСОБА_6 про те, що він добровільно видає працівникам поліції велосипед марки "Mongoose";
- протоколом огляду предмету від 26.03.2022, в ході був оглянутий велосипед марки "Mongoose", який того ж дня був визнаний речовим доказом;
- розпискою ОСОБА_6 про те, що йому працівники поліції передали велосипед марки "Mongoose";
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2022, в ході якого ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка викрала його велосипед марки "Mongoose";
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2022 за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого потерпілий розказав та показав обставини викрадення в нього велосипеду марки "Mongoose";
- висновком експерта №997 від 25.04.2022 згідно, якого ринкова вартість, з урахуванням зносу, велосипеду марки "Mongoose" бувшого у користуванні, станом на 25.03.2022, могла складати 2180 грн.;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2022, за участю свідка ОСОБА_7 , в ході якого свідок розказав та показав обставини вчинення крадіжки велосипеду марки "Mongoose".
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно в умовах воєнного стану.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на психіатричному обліку та обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання (згідно висновку органу пробації) дільничним офіцером поліції характеризується посередньо, зв`язків з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя не підтримував, до адміністративної відповідальності не притягувався, приводів до відділу поліції не мав.

Орган пробації дав висновок про дуже високу ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення і відтак високу небезпеку як для суспільства, так і для певних осіб. Разом з тим, до такого висновку суд ставиться критично. Як суду, так і при опитуванні представнику органу пробації, ОСОБА_4 послідовно пояснював про бажання повернутись до нормального соціального життя, вказував що має можливість проживати з родиною сестри і працювати. Зв`язку з кримінальним середовищем ОСОБА_4 немає, про що свідчить інформація працівника поліції, якихось адміністративних вчинків той до даної події не вчиняв. Висновок, про те що той може встановити небезпеку для певних осіб не відповідає обставинам крадіжки, яка переросла у відкрите викрадення без застосування насильства. Попереднє кримінальне покарання ОСОБА_4 відбув за 5 років до даного злочину, цей строк і до початку війни з росією якогось рецидиву злочинів встановленого вироком суду не допускав, що, на думку суду, свідчить про відсутність кримінальної спрямованості його існування.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких економічних обставин, у т.ч. через війну.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, який неодноразово раніше засуджений, тривалий строк між попереднім притягненням до кримінальної відповідальності і поточним, обставини за яких той вчинив злочин, його негативне ставлення до вчинення злочину, прощення злочину потерпілим.
Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід призначити обвинуваченому.
Відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, зважуючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оскільки пов`язані з мотивами вчиненого злочину, з послідовною позитивною посткримінальною поведінкою обвинуваченого, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого, які істотно впливають на суспільну небезпечність обвинуваченого, дійшов до висновку, що призначення ОСОБА_4 навіть мінімального покарання в межах санкції статті, тобто 7 років позбавлення волі, було би явно несправедливим. Тому покарання слід призначити нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 186 КК України в розмірі 5 років позбавлення волі.
Стаття 75 КК України передбачає при призначенні покарання у позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, право суду на прийняття рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він дійде висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.
Сукупність даних про особу обвинуваченого, обставин справи, наведених, у т.ч. при прийнятті рішення про призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом, дають підстави, врахувавши ступінь тяжкості злочину, в конкретному випадку, для висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 від відбування покарання призначивши йому випробування. Відтак слід змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з утриманням під вартою. Достатнім для виконання процесуальних обов`язків засудженого буде особистий зобов`язання.
В даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати суду не заявляли.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання строком на 3 роки.
На підставі п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 попереднє ув1язнення з 25.03.2022 по 21.10.2022 включно.
Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладанням на нього обов`язку: повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти після оголошення цього вироку 21.10.2022.
Речовий доказ по справі велосипед марки "Mongoose" - залишити потерпілому.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1