УХВАЛА
23 лютого 2022 року

м. Київ
справа № 766/24162/21
провадження № 51- 814 впс 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК України) з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 з Херсонського міського суду Херсонської області до іншого місцевого суду в межах юрисдикції іншого апеляційного суду.
Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_5 працював на посаді начальника управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області та виконання ним посадових обов`язків передбачало безпосереднє контактування з суддівським корпусом місцевих судів та апеляційного суду Херсонської області, що, на думку захисника, може негативно вплинути на незалежність, законність та тривалість розгляду цього кримінального провадження.
Учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не надійшло, що не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
За правилами ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Згідно із ч. 3 ст. 34 КПК України до повноважень Верховного Суду відноситься вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
Частиною 1 ст. 34 КПК України визначений вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
При цьому, абз. 6 ч. 1 цієї ж статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В положеннях статей 32, 34 КПК України законодавцем чітко визначені підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, в тому числі в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Проте, жодної із наведених підстав для направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, клопотання захисника не містить.
Доводи захисника з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_5 працював на посаді начальника управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області та виконання ним посадових обов`язків передбачало безпосереднє контактування з суддівським корпусом місцевих судів та апеляційного суду Херсонської області, не заслуговують на увагу з огляду на те, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.
Згідно зі ст. 126 Конституції України вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, держава забезпечує особисту безпеку судді та членів його сім`ї.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.
Крім того, законодавством України закріплена ціла система гарантій незалежності суддів під час здійснення правосуддя.
Разом із тим, будь-яких даних про можливу необ`єктивність або упередженість в цьому провадженні суддів Херсонської області захисник у клопотанні не наводить.
Водночас, такі дані, за умови їх належного підтвердження, можуть слугувати самостійною підставою для відводу судді, але не для направлення кримінального провадження до іншого суду (винятком є випадки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, про які захисник у клопотанні не зазначає).
Жодної із вищенаведених підстав з долученням відповідних підтверджуючих документів для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів клопотання захисника не містить.
Таким чином, викладені в клопотанні захисника, якими він обґрунтовує необхідність зміни підсудності кримінального провадження, не є підставами у розумінні ст. 34 КПК України для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого.
У зв`язку з цим клопотання захисника про необхідність направлення цього кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів є необґрунтованим, а тому підстав для його задоволення немає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів відмовити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3