Вирок
Іменем України
18.08.2022 м. Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- Франківським районним судом м.Львова від 20.04.2022 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

- Шевченківським районним судом м.Львова від 30.05.2022 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 місяця арешту,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 17.07.2022, близько 13:17 год., усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введено воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені сторонніми особами заволодів велосипедом, який був припаркований до дерева, марки «GUBE LTD AMS 100 Pro», який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 27000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю. Суду пояснив, що 17.07.2022 року, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, здійснив крадіжку велосипеда, який був припаркований до дерева, по АДРЕСА_2 . У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість стверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Фактичні обставини справи підтверджуються цими доказами та не оспорюються в судовому засідання ні обвинуваченим, ні іншими учасниками процесу. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумніву в добровільності їх позицій, роз`яснивши, що вони в такому випадку позбавляються права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув справу за правилами передбаченими цими нормами.

Так, дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи чи навчання, не має офіційного джерела доходу, не перебуває на психоневрологічному обліку, який за місцем проживання характеризується задовільно; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння в розкритті злочину; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що вироком Франківського районного суду м.Львова від 20.04.2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначено йому остаточне покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Окрім цього, вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 30.05.2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 1 місяця арешту.

Згідно ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або частково приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає остаточне покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Відтак, 1 місяць невідбутого ОСОБА_4 арешту дорівнює 1 (одному) місяцю позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання у виді позбавлення волі із врахуванням вимог статтей 71, 72 КК України.

Таке покарання відповідатиме основній меті його призначення - виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде необхідним та достатнім.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349,368-371,373,374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 20.04.2022 року та вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 30.05.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання, а саме з 12.08.2022 року.

Речові докази, а саме: DVD-R диск з відеозаписами у кількості 2 шт. - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Франківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1