справа № 691/688/22
провадження № 1-кп/691/272/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області кримінальне провадження №0000367 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербівка Городищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, місце реєстрації та місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 28 вересня 2004 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

встановив :

ОСОБА_4 , 15 липня 2022 близько 23 год. 20 хв., перебуваючи на дорозі біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс два удари металевою трубою в область лівої кисті, а також один удар в область тулуба з лівого боку ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців тильної поверхні лівої кисті та грудної клітки зліва, які відповідно до висновку експерта від 21.07.2022 № 05-6-01/164 відносяться до категорії легких.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Судовий розгляд кримінального провадження №0000367 проведено в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, відповідно до ст.337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини, свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю і суду пояснив, що, дійсно, 15 липня 2022 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , під час розмови з ОСОБА_5 виникла сварка в ході якої завдав йому удари металевою трубою по руці та тулубу.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 15 липня 2022 року в с.Вербівка Звенигородського району Черкаської області з обвинуваченим виникло непорозуміння, який під час з`ясування стосунків наніс удари металевою трубою по тулубу та руці.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному проступку, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального проступку, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального проступку з кваліфікуючими ознаками - умисне легке тілесне ушкодження і кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання.

Суд, бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 35 років, осудний, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, до лікаря-психіатра і лікаря-нарколога за медичною допомогою не звертався згідно довідки №01-03-06/796 від 27 липня 2022 року Комунального некомерційного підприємства "Городищенське медичне об"єднання" Городищенської міської ради Черкаської області, відповідно до довідки-характеристики Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області від 18 липня 2022 року №16-18/311/1 за місцем проживання характеризується негативно, згідно вимоги УІАП в Україні від 26 липня 2022 року №30-25072022/71022 до кримінальної відповідальності притягується не вперше, останній раз засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 28 вересня 2004 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, потерпілий просив не призначати обвинуваченому суворого покарання.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З врахуванням вище наведеного, суд, приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і остільки на цьому не наполягають і учасники процесу, призначає йому покарання у виді штрафу, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин встановлених в судовому засіданні, зокрема із показів обвинуваченого про намір сплатити штраф та позицію потерпілого суворо не карати. Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, не обиралися. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалися.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні, слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні у виді однієї металевої труби, зданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області відповідно до квитанції №10, і не представляє цінності, слід знищити.

Керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального Кодексу України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 судом не обиралися на час вступу вироку у законну силу.

Виконання вироку суду покласти на Звенигородський районний сектор №5 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області.

Речовий доказ у кримінальному провадженні у виді однієї металевої труби, зданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області відповідно до квитанції №10 - знищити.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1