Провадження №1-кп/522/2413/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000939, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2022 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдови, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 05.12.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України за вчинене 03.02.2012 року кримінальне правопорушення до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки,
- 17.03.2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, в силу ст.71 КК України, із частковим приєднанням покарання невідбутого за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2012 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06.08.2014 року із Казанковської виправної колонії Миколаївської області, згідно до ухвали Казанковського районного суду Миколаївської області від 29.07.2014 року, відповідно до ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році»,
- 07.05.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, 23.06.2021 року звільненого від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
На території України діє воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 24.02.2022 року №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, від 17.05.2022 р. №341/2022, затверджений Законом України від 18.05.2022 року 2263-ІХ).

ОСОБА_3 було відомо про запровадження воєнного стану в Україні, та про вище зазначені Укази Президента України, та Закони України про введення та продовження строку дії воєнного стану в Україні.

30.08.2022 року приблизно о 12 годині ОСОБА_3 із наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, перебував за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, кафе «Алібаба», в компанії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав при собі рюкзак сірого кольору, який для нього не представляє цінності, в якому знаходились грошові кошти в сумі 4000 грн. (номіналом 1000 грн. - 4 купюри).

Реалізуючи свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , розуміючи протиправність своїх дій, впевнившись в тому, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, обрав об`єктом свого посягання рюкзак сірого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 4000 грн. (номіналом 1000 грн - 4 купюри). Для реалізації свого наміру ОСОБА_3 скористався відсутністю потерпілого ОСОБА_7 , та взяв вище указаний рюкзак, та грошові кошти в сумі 4000 грн. (номіналом 1000 грн. - 4 купюри).

Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважав за необхідні, з метою доведення свого наміру до кінця, залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Викраденим майном ОСОБА_3 , розпорядився на власний розсуд.
Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду в розмірі 4000 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України -таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.
До судового засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, письмово просив проводити судовий розгляд без його присутності, та повідомив, що матеріальна шкода йому повністю відшкодована.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, яктаємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, має на утриманні матір пенсійного віку (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.10.2002 року), яка відповідно до медичної довідки серії МСЕ №007999 потребує постійного стороннього догляду, та визнана інвалідом першої групи, у зв`язку із відсутністю зору, що матеріальна шкода потерпілому повністю відшкодована.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

Суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 неможливо без ізоляції від суспільства, так як він раніше був засуджений, та не став на шлях виправлення, і знову вчинив тяжке кримінальне правопорушення.

Але з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який позитивно характеризується за місцем проживання, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, а саме, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, має на утриманні матір пенсійного віку (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.10.2002 року),яка відповідно до медичної довідки серії МСЕ №007999 потребує постійного стороннього догляду, та визнана інвалідом першої групи, у зв`язку із відсутністю зору, що матеріальна шкода потерпілому повністю відшкодована, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим, при призначенні основного покарання, застосувати вимоги ст.69 КК України, призначивши йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті ч.4 ст.185 КК України.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання, по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 30.08.2022року до 21.10.2022 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 331, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті, із застосуванням ст.69 КК України, позбавлення волі строком на 3 / три / роки.

Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з30.08.2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 30.08.2022 року до 21.10.2022 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Залишити міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Речові докази: оптичний диск оранжевого кольору із написом «Videx CD-R» із відеозаписом подій 30.08.2022 року за адресою: м. Одеса, вулиця Привокзальна із назвою «document_027605099», та оптичний диск білого кольору із написом «Центр-077», із відеозаписом подій 30.08.2022 року із назвою «Старосінна площа - автовокзал вул. Старосінна_2456_tо_4458» зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

21.10.2022