Провадження № 1-кс/761/9205/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0007615, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.12.2020,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0007615, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.12.2020.
Клопотання мотивоване тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007615 від 15.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, щодо обставин заволодіння групою осіб за попередньою змовою нерухомим майном, шляхом обману із підробленням та використанням підроблених офіційних документів.
17 серпня 2022 року, проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 .

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», чорного кольору модель M1901E7G, мобільний телефон марки «Sony», червоного кольору, SIN YT90060BQS, мобільний телефон марки «NOKIA», IMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «NOKIA», блакитного кольору, IMEI: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 , шість упаковок від карток мобільного оператора ПрАТ «Київстар», дві оператора «Лайфселл», одна оператора «Водафон» та один оператора «Тримоб».

17.08.2022 постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , вказані речі та технічні засоби визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Прокурор у своєму клопотанні вказує, що метою арешту майна є збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, зазначив, що в у кримінальному провадженні призначено комп`ютерно-технічну експертизу вилученої техніки, про що долучив відповідні документи. Крім того, вказав, що вилучені під час проведення обшуку речі є речовим доказом та мають суттєве значення в даному в даному кримінальному провадженні.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 , заперечував проти задоволення клопотання з огляду на його необґрунтованість, зазначивши, що відсутні підстави для накладення арешту, оскільки вилучене під час обшуку майно не має доказового значення в даному кримінальному провадженні, також долучив письмові пояснення.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників, свідка, дослідивши матеріали клопотання, документи, які долучено за клопотанням учасників, вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007615 від 15.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
17.08.2022 постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , вилучені речі та технічні засоби визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

19.08.2022 постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , призначено комп`ютерно-технічну експертизу вилученої техніки, а саме: мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi», чорного кольору модель M1901E7G, мобільного телефону марки «Sony», червоного кольору, SIN YT90060BQS, мобільного телефону марки «NOKIA», IMEI: НОМЕР_1 , мобільного телефону марки «NOKIA», блакитного кольору, IMEI: НОМЕР_2 , мобільного телефону марки «NOKIA», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , мобільного телефону марки «NOKIA», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 .

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

В той же час, частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку накладання арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З огляду на встановлені обставини, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників, з огляду на конкретні обставини, що є предметом досудового розслідування та обсяг повідомленої підозри, документи долученні учасниками, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення клопотання прокурора в частині вимоги про накладення арешту на майно, а саме: шість упаковок від карток мобільного оператора ПрАТ «Київстар», дві оператора «Лайфселл», одна оператора «Водафон» та один оператора «Тримоб», з огляду на недоведеність прокурором їх належності до обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, прокурором в судовому засіданні не наведено обставин, які б вказували що шість упаковок від карток мобільного оператора ПрАТ «Київстар», дві оператора «Лайфселл», одна оператора «Водафон» та один оператора «Тримоб», вилучені під час проведення обшуку, мають доказове значення для кримінального провадження.
Перелічені обставини також мають міститися й у клопотанні слідчого або прокурора, який звертається з клопотання про накладення арешту на майно. Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 168, 170-173, 309, 395, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», чорного кольору модель M1901E7G,

-мобільний телефон марки «Sony», червоного кольору, SINYT90060BQS,

-мобільний телефон марки «NOKIA», IMEI: НОМЕР_1 ,

-мобільний телефон марки «NOKIA», блакитного кольору, IMEI: НОМЕР_2 ,

-мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 ,

-мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Крім того, відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1