ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3356/22
провадження № 1-кп/753/1142/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000501, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жердова

Броварського району Київської області, який зареєстрований за

адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України

не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 18 лютого 2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000501, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.

Вказаний обвинувальний акт був призначений до підготовчого судового засідання на 14 годину 00 хвилин 25 лютого 2022 року, у яке мав бути доставлений обвинувачений ОСОБА_5 під конвоєм, та яке не відбулось через військову агресію РФ проти України.

Надалі, 28 березня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та про проведення підготовчого засідання.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_5 суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 01 лютого 2022 року, приблизно о 01 год. 15 хв., перебував за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, поблизу житлового будинку № 168, та у цей час у нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та обрав об`єктом свого злочинного посягання майно, що перебувало у власності потерпілого ОСОБА_6 та знаходилось при останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, ОСОБА_5 продовжуючи знаходитися за вказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та наніс йому удар правою рукою в обличчя від якого останній впав на землю, чим здійснив насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього.

У подальшому ОСОБА_5 , у той час як потерпілий ОСОБА_6 перебував на землі, дістав з кишені останнього мобільний телефон «Redmi Note 9 Midnight Grey 4 GB RAM 128 GB ROM» вартістю 3 952,80 грн, який знаходився в прозорому силіконовому чохлі та всередині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» з номером телефону НОМЕР_1 , що матеріальної цінності для потерпілого не становить, після чого з місця вчинення злочину зник, при цьому завдавши матеріального збитку ОСОБА_6 на суму 3 952,80 грн.

Крім того, 01 лютого 2022 року, приблизно о 01 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, поблизу житлового будинку № 168, під час відкритого викрадення чужого майна, по відношенню до ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів банківською карткою № НОМЕР_2 , видану банком АТ «Універсал Банк», яка згідно з п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», пп. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та незаконному заволодінні офіційним документом з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 01 лютого 2022 року відкрито викрав чуже майно потерпілого, а саме його телефон та банківську картку, застосувавши при цьому до потерпілого насильство, що не було небезпечним для життя та здоров`я. Про вчинене щиро шкодує.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінальних правопорушень за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та незаконне заволодіння офіційним документом з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Разом з тим, суд, з урахуванням ступеня тяжкості цих кримінальних правопорушень, особи ОСОБА_5 , який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, але має зняті та погашені судимості від останнього вироку, що був постановлений стосовно нього 9 років тому, молодого віку, має сім`ю, двох малолітніх дітей на утриманні, конкретні обставини вчинення ним цих кримінальних правопорушень, наявності всіх вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, вважає, що застосування положень ст. 75 КК України щодо його звільнення від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 75 КК України, зважує й на думку потерпілого, який під час проведення досудового розслідування відмовився від заявлення цивільного позову щодо відшкодування завданих йому збитків.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням правил за п. 1(б) ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Зарахувати у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 01 лютого 2022 року до 29 березня 2022 року включно, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання під вартою.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Звільнити з-під варти негайно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

мобільний телефон «Redmi Note 9 Midnight Grey 4 GB RAM 128 GB ROM» та банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому як власнику за належністю;

спеціальний пакет «Національна поліція» 7018298 із особистими речами ОСОБА_5 , що зберігається в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 006921), повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1