БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/275/22
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2022 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

представника СПД №1 ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області - ОСОБА_3

особи, щодо якої пропонується встановлення адміністративного нагляду, - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за поданням Т.в.о. начальника СПД №1 ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, непрацюючого, судимого вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 31.07.2015р. за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 12 жовтня 2017 року за ухвалою Березанського міського суду Київської області від 04.10.2017р. на підставі ст.81 КК України умовно-достроково з невідбутим терміном 10 місяців 29 днів, -

В С Т А Н О В И В :

Т.в.о. начальника СПД №1 ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області звернувся до суду з поданням про встановлення терміном на один рік адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_4 за п.«в» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», та застосування обмежень, передбачених ст.10 цього Закону, посилаючись на те, що ОСОБА_4 після відбування покарання, незважаючи на письмове попередження органів внутрішніх справ, продовжує порушувати громадський порядок, права інших громадян, вчиняє інші правопорушення, за які чинним законом встановлена адміністративна відповідальність (протягом року п`ять разів притягувався до адміністративної відповідальності).

Представник СПД №1 ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області в судовому засіданні внесене подання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснив, що застосування до ОСОБА_4 адміністративного нагляду та обмежень необхідне з метою запобігання вчиненню засудженим повторних кримінальних та адміністративних правопорушень, зловживання ним спиртними напоями. Зазначив, що питання про продовження адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_4 не ініціювалося в зв`язку з завантаженістю по роботі іншими невідкладними справами.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно вчинив ряд адміністративних правопорушень, оскільки його залишила дружина й він запив; має намір самостійно виправити свою поведінку без застосування адміннаглядових обмежень.

Заслухавши пояснення представника органу поліції, засудженого, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

За змістом положень п.«в» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Відповідно до ст.6 зазначеного Закону адміністративний нагляд встановлюється у визначеному ст.5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2015 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ухвали Березанського міського суду Київської області від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання 12 жовтня 2017 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 29 днів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності: Борзнянським районним судом Чернігівської області 12 листопада 2022 року - за ч.1 ст.173-2 КУпАП; СПД №1 ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області 06 червня 2022 року - за ст.177 КУпАП, 24 червня 2022 року - за ч.1 ст.178 та ч.1 ст.175-1 КУпАП, 04 липня 2022 року - за ч.2 ст.178 КУпАП, й стосовно нього виносилися попередження про припинення антигромадського способу життя та можливість встановлення (продовження) адміністративного нагляду.

Водночас, суд констатує, що одне з п`яти адміністративних правопорушень було вчинене ОСОБА_4 в листопаді 2022 року, після чого він відреагував на попередження органу поліції та понад півроку не вчиняв протиправних проступків, припинивши антигромадський спосіб життя; правопорушення за ч.1 ст.178. ч.1 ст.175-1 КУпАП були вчинені протягом одного дня. Ці обставини на думку суду не дають підстав для висновку про їх системний характер.

Крім того, хоча скоєні ОСОБА_4 у 2022 році правопорушення й відносяться до категорії тих, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, проте вони не носили вочевидь грубого характеру та не завдали ніякої шкоди правам і інтересам окремих громадян.

Одночасно суд зауважує, що вищевказані адміністративні правопорушення, які покладені в основу даного подання, були вчинені ОСОБА_4 у період дії попереднього адміністративного нагляду, встановленого строком на 1 рік згідно постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2021 року, проте питання про продовження строку адміністративного нагляду в порядку ч.2 ст.6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», органом Національної поліції не ініціювалось. При цьому, поняття продовження і встановлення адміністративного нагляду не є тотожними та передбачають різні терміни (6 місяців та 1-2 роки, відповідно).

Відтак, вчинені засудженим правопорушення, що не були враховані органом Національної поліції на виконання повноважень щодо продовження адміністративного нагляду, не можуть слугувати повторною підставою для встановлення адміністративного нагляду, а завантаженість поліцейського по інших справах не є виправданням для порушення прав і свобод особи.

Також, застосовуючи вироблений на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського суду з прав людини «трискладовий тест», суд констатує, що будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до п.2 ст.8 Конвенції, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у п.2 ст.8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі.

У цій справі втручання у право засудженого ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», тобто, відповідає закону.

Суд готовий погодитися, що відповідний захід переслідує законну мету - запобігання злочинам, оскільки обмеження, що пропонуються застосувати до засудженого (на відвідування певних місць, поїздки без дозволу працівників поліції та вихід з дому у визначені години, зобов`язання регулярно з`являтися до поліції), можуть у принципі бути необхідними в контексті для попередження та профілактики вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Однак у даній справі органом Національної поліції в поданні та його представником у судовому засіданні не було наведеного жодного обґрунтування для встановлення ОСОБА_4 адміністративного нагляду та обмежень, окрім формального посилання на його засудження за «тяжкий злочин» та притягнення до адміністративної відповідальності. Органом Національної поліції не проаналізовано індивідуальних обставин засудженого, не додано до матеріалів подання характеризуючих матеріалів, зокрема з місця проживання, та не мотивовано, чому в його справі встановлені щодо нього обмеження мають бути необхідними з огляду на припинення ним після спливу майже п`яти років з часу звільнення з місць позбавлення волі скоєння кримінальних деліктів.

Саме ж лише періодичне вчинення засудженим адміністративних правопорушень, яке не носило системного характеру, є лише формальним приводом для встановлення адміністративного нагляду та з огляду на принцип верховенства права не може слугувати підставою для застосування до особи обмежень основоположних прав і свобод особи, гарантованих ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, запобігання вчиненню засудженими адміністративних правопорушень, як то зазначає представник органу поліції в судовому засіданні, в силу вимог ст.2Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» не є метою встановлення адміністративного нагляду.

Натомість, здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» є одним із покладених на поліцію завдань, виконання якого можливе й без застосування обмежень основоположних прав і свобод особи, гарантованих ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суд вважає, що на даний час ОСОБА_4 не є небезпечним для суспільства, а втручання у право засудженого на повагу до його приватного життя не можна вважати таким, що ґрунтується на відповідних і достатніх підставах, в зв`язку з чим воно не може розглядатися як «необхідне у демократичному суспільстві».

Це дає підстави для висновку, що ініційованим поданням стосовно засудженого буде порушено ст.8 Конвенції, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.71-78 рішення від 14 січня 2021 року в справі «Дедеш проти України» (заява №50705/13).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дане подання т.в.о. начальника СПД №1 ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області є необгрунтованим і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання т.в.о. начальника СПД №1 ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_4 відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1