Ухвала
02 травня 2022 року

м. Київ

справа № 669/430/21
провадження № 51-1256ск22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2022 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд ухвали суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_5 в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2 цієї статті.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з ухвалою апеляційного суду і просить її скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, не наводячи конкретних доводів на обґрунтування своїх вимог та підстав для скасування, посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції та недотримання вимог ст. 419 КПК.

Відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону з касаційної скарги прокурора неможливо зрозуміти, які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК) допустив суд апеляційної інстанцій, при цьому не вказує, який конкретно пункт або пункти ч. 1 вказаної статті порушені апеляційним судом, в чому їх істотність, і як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 370, 412 КПК до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК, з дотриманням приписів ст. 433 цього Кодексу.

Крім цього прокурор вказує на недотримання апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги ст.419 КПК, відповідно до якої суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній, при цьому не конкретизує на які його доводи апеляційний суд не дав відповіді і яким чином це вплинуло чи могло вплинути на законність прийнятого рішення.

З огляду на викладене, прокурору необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію щодо істотності порушень кримінального процесуального закону та недотримання судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 підчас ухвалення рішення і належно систематизувати викладені у касаційній скарзі доводи.

Оскільки касаційна скарга прокурора ОСОБА_4 , не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).

Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргупрокурора ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2022 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та надати для усунення виявлених недоліків 10 днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3