Справа № 932/4419/22
Провадження № 1-кс/932/2357/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цесис, Латвія, росіянина, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001401 від 12.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.»

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 11.08.2022 року приблизно о 23 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, біля буд. № 2, побачив раніше незнайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого. Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для ОСОБА_7 , почав наносити останньому удари руками та ногами по тілу, тим самим застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_7 .

У подальшому, подавивши таким чином волю потерпілого ОСОБА_7 до можливого опору, почав обшукувати його та витягнув з кишені ОСОБА_7 паспорт громадянина України, який тут же розірвав та викинув. В подальшому виявив у кишенях потерпілого мобільний телефон «Huawei», золотистого кольору, який належить ОСОБА_7 , та продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, відкрито викрав мобільний телефон «Huawei», золотистого кольору, яким розпорядився на власний розсуд, а саме віддав своїй колишній дружині, яка поклала його до своєї сумки. Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1300 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

За змістом клопотання, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на викладене, сторона обвинувачення просить застосувати до гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначити підозрюваному заставу у розмірі 52 000, 00 грн.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, надав пояснення аналогічні його змісту. Просить задовольнити клопотання повністю.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання. Підзору не визнав категорично. Пояснив, що підозрюваного не бив, телефон не брав, а лише підстелив під голову підозрюваного папір, який лежав біля нього, щоб йому було зручніше лежати. Вважає, що всі зібрані докази незаконні, а потерпілий його обумовлює, і він непричетний до даної події. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Захисник надав аналогічні пояснення та додав, що підозра необгрунтована, а ризики не доведені. Просить відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторону обвинувачення, захисту та підозрюваного, ознайомившись із доводами клопотання, дослідивши додані до клопотання докази та здійснивши їх належну оцінку, слідчим суддею встановлено наступне.

Так, слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 12.08.2022 року внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою потерпілого ОСОБА_7 про те, що 12.08.2022 року приблизно о 00 год. 00 хв., невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито заволоділа майном заявника, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я останнього.

В ході досудового розслідування органами поліції було встановлено, що до скоєння даного злочину може бути причетний гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого раніше було неодноразово засуджено за вчинення корисливих злочинів.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.08.2022 року, потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу, яка відкрито викрала у нього майна та у зв`язку з цим нанесла йому удари по голові та тулубу. Цією особою під № 3 виявився гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозра підтверджується також й іншими доказами, зокрема, протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого від 18 серпня 2022 року, протоколом огляду від 12.08.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.08.2022 року, який прямо вказує на ОСОБА_4 на прізвисько « ОСОБА_9 », як особу, яка побила потерпілого та забрала у нього телефон, передавши його колишній дружині підозрюваного зі словами « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Як убачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , остання повідомила, що ОСОБА_4 передав її телефон золотистого кольору, марки «Huawei» і попросив покласти до себе у сумку.

Обґрунтованість підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 ст. 5. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 ст. 5 Конвенції. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Обґрунтованість підозри також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Аналізуючи зібрані органом досудового розслідування докази у сукупності, слідчий суддя вважає, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може бути причетний до скоєння даного злочину, оскільки потерпілий та свідки вказують саме на нього. Матеріалами клопотання беззаперечно підтверджено, що підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою і доведена поза розумним сумнівом.

Позиція підозрюваного щодо невизнання ним причетності до цього злочину, оцінюються слідчим суддею критично, та є лише способом захисту ОСОБА_4 , оскільки причетність його до даної події є очевидною.

Таким чином, за результатами розгляду клопотання, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України. Даний злочин є тяжким.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Що стосується ризиків, на які посилається прокурор, слід вказати таке.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і усвідомлюючи наявність вагомість доказів вчинення даного злочину, невідворотність покарання, може вчиняти спроби переховування від органів досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці цього ризику слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний характеризується з негативного боку, має неодноразові судимості за вчинення аналогічних злочинів, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тому його нічого не утримує в місці проживання, і він може вчинити спроби переховуванні від правосуддя. Тому цей ризик є доведеним.

З приводу ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід відзначити, що підозрюваний знає місце проживання потерпілого, тому може вчинити спроби залякування, погроз та іншим чином впливати на потерпілого, який надав важливі для кримінального провадження показання. Тому цей ризик також вважаю доведеним.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то з матеріалів клопотання слідує, що підозрюваний не має постійного заробітку, веде антисоціальний спосіб життя, не одружений, не має утриманців, неодноразово засуджений за корисливі злочини. Відтак, вчинити новий злочин для нього це лише питання часу, оскільки для існування йому потрібні кошти, які він може отримати протиправним шляхом, тобто скоївши новий злочин. Отже, цей ризик також знайшов своє підтвердження.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя повинен виходити з того, що такий запобіжний захід має бути достатнім для запобігання всім доведеним ризикам, а також гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя погоджується із думкою прокурора, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти реалізації вказаних ризиків, оскільки запобігання впливу на потерпілого та унеможливлення втечі підозрюваного буде забезпечено лише в умовах тримання його під вартою. Додатково враховую особу підозрюваного, який не бажає ставати на шлях виправлення, вчиняє нові злочини. Тому встановлені підстави для застосування виняткового запобіжного заходу.

На підставі вищезазначеного, доходжу висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки матеріалами клопотання підтверджується, що підозрюваний на місці скоєння злочину поводився зухвало, принижував людську гідність потерпілого, зокрема, демонстративно розірвав його паспорт громадянина України, а також застосовував до потерпілого ОСОБА_7 насильство, а саме бив його в область тулуба, по обличчю, голові, слідчий суддя вважає можливим не визначати заставу у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк дії ухвали до 09.10.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ