Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/126/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2022 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Павлиш, онуфріївського району Кіровогшрадської області, українця, громадянина України, не працює, не одружений, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України
відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_7 ,

слідчий ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 ,

підозрюваний ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що висновки слідчого судді щодо неможливості перевірки точного часу повідомлення ОСОБА_6 про підозру, є такими, що не відповідають дійсності. Так, до клопотання долучено копію самого повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, яке вивчено слідчим суддею при розгляді клопотання. У даному повідомленні вказана, як дата, так і час проведення процесуальної дії, а саме 18 година 40 хвилин 30.03.2022 року. На повідомленні про підозру мається відмітка ОСОБА_6 про її отримання. Цю копію повідомлення вивчено слідчим суддею при розгляді клопотання, а тому слідчий суддя мав можливість перевірити час повідомлення особи про підозру. Покарання передбаченого санкцією статті, що інкримінуються ОСОБА_6 , є саме позбавленням волі на строк до 8 років, а ризик бути визнаним винним, може сподвигнути підозрюваного спробувати підговорити свідків щодо зміни своїх показань, наданих ними на стадії досудового розслідування, враховуючи той факт, що свідками є місцеві жителі с. Онуфріївка, Олександрійського району Кіровоградської області так і підговорити свідків, яких планується допитати, надати не правдиві показання, що може в подальшому спаплюжити обвинувачення. Також, з урахуванням наявності ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, відносно не міцні соціальні зв`язки у підозрюваного, відсутність постійного джерела доходів, що ні яким чином не утримує його за місцем мешкання, унеможливлює застосування до підозрюваного особистого зобов`язання або домашнього арешту, або особистої поруки, оскільки дані запобіжні заходи не зможуть усунути вказані ризики. Крім того, стосовно ОСОБА_6 в Онуфріївському районному суді Кіровоградської області розглядається обвинувальний акт по обвинуваченню останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також наявність у нього судимості за вчинення корисливих злочинів проти майна дає підстави вважати наявність у ОСОБА_6 схильності до вчинення злочинів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_10 винник умисел направлений на таємне викрадення майна із приміщення магазину «Продукти», розташованого по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , 29.03.2022, близько 02 години 30 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, з метою таємного викрадення чужого майна прийшли до вказаної вище будівлі магазину «Продукти», де ОСОБА_6 залишився біля вказаної будівлі і спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи в такий спосіб дії ОСОБА_10 , який в цей час підійшов до вікна будівлі вказаного магазину, розбив у ньому скло та проник до приміщення магазину, звідки таємно викрав належні ОСОБА_11 майна на загальну суму 6018 грн.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані як крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникнення у інше приміщення, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про що 30.03.2022 року йому повідомлено про підозру.
Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.04.2022 відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000397. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що в матеріалах клопотання щодо обрання запобіжного заходу відсутні відомості про вжиття органом досудового розслідування заходів по розслідуванню фактів щодо невідповідності часу затримання підозрюваного ОСОБА_6 , про які останній повідомив 01.04.2022 лише в ході розгляду клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, в дебатах думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які просили ухвалу суду залишити без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до клопотання слідчого метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання ризикам, передбачених у п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Олександрійського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000397, відомості про яке 29.03.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

30.03.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Старший слідчий Олександрійського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

Як слідує з оскарженої ухвали слідчий суддя вважав доведеними ризики, які сторона обвинувачення наводила в клопотанні, проте підставами у відмові в задоволені клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стали відсутність відомостей про вжиття органом досудового розслідування заходів щодо невідповідності часу затримання підозрюваного, про які останній повідомив під час судового розгляду.

З вищезазначеним висновком слідчого судді не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Під час апеляційного розгляду прокурором зазначено, що ухвала слідчого судді від 01 квітня 2022 року щодо перевірки законності затримання підозрюваного ОСОБА_6 була виконана та за результатами 08 квітня 2022 року прийнято рішення, відповідно до якого будь-яких порушень при затриманні ОСОБА_6 не встановлено.

При цьому, з матеріалів клопотання колегією суддів встановлено, що 29 березня 2022 року за заявою потерпілого було внесено відомості про вчинення кримінального провадження, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 29 березня 2022 року, який розпочато о 07.10 год. встановлено крадіжку майна з магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_11 .
Згідно протоколу допиту свідків від 29 березня 2022 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що були допитані о 12.00 год. та о 13.00 год., останні повідомили, що 29.03.2022 року, знаходячись у приміщені гаражу по АДРЕСА_3 , приблизно о 03.30 годині вони дізнався від ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , про те що останні 29.03.2022 року, приблизно о 02.30 години здійснили
разом крадіжку майна з магазину, що розташований по АДРЕСА_3 , та особисто
бачили у дорожній сумці, яку принесли ОСОБА_6 та ОСОБА_10 викрадене майно з магазину.
Протоколом огляду місця поді від 29 березня 2022 року розпочатого 14.20 год., а саме огляд ділянки місцевості, прилеглої до території двору домоволодіння по АДРЕСА_4 , у гр. ОСОБА_14 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходилися викрадені речі з магазину.
Відповідно до показаннями свідка ОСОБА_14 , у протоколі допиту свідка від 29 березня 2022 року розпочатого о 14.55 год., остання повідомила, що добровільно видані нею шість пачок кави та п`ятнадцять пачок сигарет їй надав її знайомий ОСОБА_15 .
Оглядом місця події від 29 березня 2022 року розпочатого о 16.20 год. до 17.45 год., оглянуто приміщення гаражу по АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено сім недопалків сигарет «Devidoff», один недопалок від сигарети «LM», пару кросівок чорного кольору, пачку сигарет із сигаретами «Devidoff Reach», пачку із сигаретами «LM», дві пачки кави «Jacobs Monarch» в м`якій упаковці маса нетто 400 грамів, пусту банку з-під пива «Чайка Дніпровська» ємністю 0,5 літра, зошит із написом на титульному аркуші «Долги» та Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, потерпілого ОСОБА_11 .
Отже, на переконання колегії судді, вказане вище не викликає сумнівів у тому, що після здобутих слідчим доказів щодо причетності ОСОБА_6 до скоєного злочину і відбулось затримання підозрюваного ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом затримання від 29 березня 2022 року о 20.00 год.

Тому, що стосується факту затримання підозрюваного ОСОБА_6 зі слів самого ОСОБА_6 , що відбулось затримання о 12.00 год., то з цих підстав була перевірка, і за результатами якої прийнято рішення стосовно відсутності незаконного затримання.

Більш того, відповідно до ч.7 ст.615 КПК України зі змінами в редакції від 15.03.2022 №2137-ІХ, строк письмового повідомлення про підозру затриманій особі, визначений частиною другою статті 278 цього Кодексу, з урахуванням обставин, передбачених цією статтею, продовжується до сімдесяти двох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру упродовж сімдесяти двох годин з моменту її затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Таким чином, на підставі ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, вручення підозри ОСОБА_6 відбулося відповідно з вимогами чинного КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, апеляційний суд, перевіряючи обґрунтованість та достатність зазначеного в клопотанні слідчого виду запобіжного заходу, окрім обґрунтованості підозри та наявності ризиків, враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за аналогічні корисливі злочини проти власності, на ряду з вказаною підозрою у вчиненні злочину, на даний час в суді стосовно ОСОБА_6 розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000071 від 03.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працює, не має легального джерела доходу та міцних соціальних зв`язків.

Більш того, при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні №000071 від 03.03.2020 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. ст.185 КК України, стосовно останнього обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з обов`язком не залишати місце мешкання в період часу з 22.00 години до 07.00 години. Тому, з урахуванням обставин злочину, що інкримінується ОСОБА_6 (місце і час вчинення), а саме в період воєнного стану, вбачається, що застосовані судом запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 є неефективним, оскільки останній не тільки залишив місце проживання у відведений домашнім арештом час, а ще вчинив цей період часу новий злочин, що дає усі підстави вважати не можливим застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні такий запобіжний захід, як домашній арешт.
Також, ОСОБА_6 , маючи можливість вільного пересування та контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілого та свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, оскільки злочин вчинено з корисливих мотивів, а також вплив на інших учасників кримінального провадження, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що вищезазначені обставини не отримали належної оцінки слідчим суддею, що потягло помилкове рішення в частині відмови в обранні запобіжного заходу необхідного для запобігання, встановленим ризикам.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню в частині відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з постановленням нової, якою до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Відповідно до ч. 3 ст. 497 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Таким чином, для нівелювання встановлених ризиків у виді переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків та ризику вчинення нових корисливих злочинів проти власності необхідним та достатнім буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Тому, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної безпеки в умовах воєнного стану, більш м`який запобіжний захід застосований бути не може, саме такий запобіжний захід сприятиме забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, наявних ризиків, майнового стану підозрюваного, колегія суд визначає ОСОБА_6 розмір застави в 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99 240 грн.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокуроразадовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 скасувати в частині відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000397, з 12.30 год. 18.04.2022 року по 12.30 год. 30.05.2022 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99 240 грн.

Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду (UA 0011559 в ДКС України м. Київ, , код банку отримувача (МФО) 899998).

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту де проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватись від спілкування із свідками, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України та інші документи, що дають право на виїзд з України, у разі наявності таких.
У разі невиконання покладених обов`язків, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Взяти ОСОБА_6 негайно під варту в залі суду.

Виконанням ухвали покласти на слідчих СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: