1-в/705/260/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, остання судимість за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Начальник державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» направив до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , у якому зазначив про те, що останній відбуває покарання в установі за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області, яким засуджений 20.11.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2018 року у виді позбавлення волі на строк 6 місяців та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років 6 місяців. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.09.2020 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2019 року приведено у відповідність до вимог чинного Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2018 року та остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 04.09.2018 року, кінець строку відбування покарання 04.03.2023 року.
Станом на 04.08.2022 року відбув 2/3 строку покарання 03 роки 11 місяців, невідбута частина становить 07 місяців.
Під час утримання і СІЗО м. Києва характеризувався посередньо, до суспільно-корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.
Із 14.02.2020 року відбував покарання у ВК № 85, за період відбування покарання характеризувався посередньо, мав 1 стягнення застосоване правами начальника установи, яке погашено у встановленому законом порядку.
З 11.12.2020 року відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області. За час відбування покарання в установі характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Режим відбування покарання порушував. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Має 1 стягнення застосоване правами начальника установи, яке погашено у встановленому законом порядку. Працевлаштований каменотесом тесального цеху № 1, до праці відноситься сумлінно та старанно. Має 2 заохочення застосовані правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи.
Засуджений ОСОБА_4 зобов`язується завжди залишатися відданим українському народу, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, проявляти готовність діяти в інтересах України та постати на її захист у разі необхідності.
Має заборгованість за вироком суду, щодо стягнення на користь держави витрат на залучення експерта у розмірі 858,00 грн., але з державної виконавчої служби документи про утримання позовів не надходили.
У зв`язку із зазначеним просить суд звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 .
Представник установи в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, просить клопотання задовольнити.
Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, у вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку прокурора та вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до приписів ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ СВК № 92 за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області, яким засуджений 20.11.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2018 року у виді позбавлення волі на строк 6 місяців та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років 6 місяців. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.09.2020 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2019 року приведено у відповідність до вимог чинного Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2018 року та остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 04.09.2018 року.
Кінець строку відбування покарання 04.03.2023 року.
На момент направлення начальником установи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого відбув 2/3 строку покарання.
Згідно довідки про заохочення та стягнення, затвердженої 04.08.2022 року, засуджений ОСОБА_4 має 2 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку. Також має .два стягнення під час перебування у БВК-85, які погашені. За період відбування покарання у СВК-92 стягнень не має.
Згідно довідки начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» станом на 05.09.2022 року невідбута ОСОБА_4 частина покарання становить 05 місяців 29 днів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання позитивно характеризується за місцем відбування покарання, сумлінно ставиться до праці, відбув 2/3 призначеного судом покарання, зробив для себе належні висновки та став на шлях виправлення, його поведінка та ставлення до праці є сумлінними. На думку суду, останній в повній мірі усвідомив наслідки вчиненого ним злочину, щиро шкодує про такі. Вказані обставини в своїй сукупності, на думку суду, свідчать про доведеність його виправлення. Разом з тим, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до зняття судимості знову вчинив умисний злочин, за який засуджений до позбавлення волі.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що, з огляду на реально відбуту засудженим міру покарання, з врахуванням даних про його особу, поведінку під час відбування покарань, встановлене в ході судового розгляду клопотання сумлінне ставлення до праці, клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього підлягає до задоволення.
Суд також вважає, що саме таке рішення сприятиме подальшій ресоціалізації засудженого ОСОБА_4 після відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину покарання 05 місяців 29 днів.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1