Провадження № 1-кс/947/9165/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Тарутине, Одеської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК України -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000624 від 14.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України, в рамках якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для його застосування до підозрюваного.

Захисник просив обрати більш м`який запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на особу підозрюваного, необґрунтованість підозри та недоведенність ризиків. Підозрюваний погодився з думкою захисника.
З боку підозрюваного скарг на незаконні дії відносно нього з боку працівників органів ГУНП не надходили, інших заяв та клопотань не було.

Вивчивши клопотання та надані суду матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, зокрема, в показах потерпілих, підозрюваного, а також протоколах огляду речей та затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України.
Крім того, при вирішенні цього питання також належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.
А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.
Крім того, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.
Враховуючи, що ОСОБА_5 , не працює, не має постійного джерела прибутку, не одружений, тобто з урахуванням міцності його соціальних зв`язків за місцем мешкання, обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні по якому продовжується проводження необхідних слідчих дій, вважаю, що існують ризики того, щопідозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
В зв`язку з викладеним, вважаю ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, доведеними.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, вважаю що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам..
Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
В зв`язку з викладеним, вважаю, що в даній кримінальній справі, на час вирішення вказаного питання, з урахуванням викладених в ухвалі обставин кримінального провадження, суспільний інтерес переважає над особистим інтересом підозрюваного.
Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема правової позиції, викладеній в п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України, вирішуючи питання щодо можливості застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного, зважаючи на обґрунтованість підозри та наявність вказаних ризиків, та приймаючи до уваги відсутність фактичних даних, які свідчать про зміну цих ризиків, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.
Вважаю доцільним, з урахуванням того, щоОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 209 КПК України, при визначенні часу затримання ОСОБА_5 належить прийняти протокол його затримання, згідно якому він був затриманий о 02 годині 30 хвилини 14.09.2022 року.
На підставі встановленого, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ» МЮ України.

Визначити строк дії ухвали 60 діб, в межах строку досудового розслідування, та обчислювати з дня затримання ОСОБА_5 , тобто з 14.09.2022 року до 13.11.2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1