Справа №195/547/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2022 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 22 квітня 2022р., за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янськ, Донецької області, громадяниня України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, немаючий на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків , передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 21 квітня 2022 року о 18 годині 45 хвилин, перебував поблизу території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник кримінальний умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до приміщення гаражу та території вказаного вище домоволодіння, в якому проживає та яке перебуває у володінні ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій кримінальний умисел на порушення недоторканності житла, а саме: на незаконне проникнення до іншого володіння особи та території вказаного домоволодіння особи, ОСОБА_3 , в той же день, тобто 21 квітня 2022 року о 18 годині 48 хвилин, всупереч волі законного володільця ОСОБА_4 та без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутність будь-яких причин для порушення недоторканості іншого володіння особи та території домоволодіння особи, діючи умисно, незаконно, протиправно, долаючи перешкоду, шляхом застосування фізичної сили рук відкрив металеву хвіртку, яка була закрита на защіпку, вторгся на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свою кримінальну діяльність, ОСОБА_3 , діючи в той же день та перебуваючи на тому ж місці, послідовно реалізуючи свій кримінальний умисел на незаконне проникнення до вказаного житла приміщення гаражу, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, підійшов до металевих двостворчатих дверей приміщення гаражу, які були зачинені на металевий засув, долаючи перешкоду, шляхом застосування фізичної сили рук, відкривши металевий засув металевих дверей приміщення гаражу, відчинив двері та зайшов в середину приміщення гаражу, тобто незаконно проник до іншого володіння особи, яке перебуває у володінні ОСОБА_4 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи
Крім того, 21.04.2022 року приблизно об 18 годині 55 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому за вказаною адресою. В цей же час, власник домоволодіння ОСОБА_4 побачив на території свого домоволодіння ОСОБА_3 , який там перебував незаконно, почав словесно виганяти з двору останнього. Одразу після чого ОСОБА_3 виник кримінальний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій кримінальний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 в цей день, тобто 21.04.2022 приблизно об 19 годині 00 хвилини, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, шляхом застосування фізичної сили, потягся пальцями рук до обличчя потерпілого, пошкрябавши його, далі схопивши лівою рукою за шию потерпілого, смикнув його, від чого останній впав на бетонний покрив та отримав забійну рану правого ліктьового суглоба.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи, № 64-Е від 26.04.2022, тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани правого ліктьового суглобу, садна обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України,- як умисне легке тілесне ушкодження; за ч.1 ст.162 КК України, - порушення недоторканності житла, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_5 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 також подав заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників судового провадження. Цивільний позов не заявлений.
Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.
Згідно ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані:1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, порушення недоторканності житла, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд відносить, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, обтяжуючі вину обставини, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, характеристику за місцем проживання, свою провину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та щиро розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, отже, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, при цьому з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, те що тяжких наслідків від його дій не настало, міру покарання необхідно застосувати у межах санкцій даних статей. При цьому остаточне покарання суд призначає на підставі положень ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків) із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді обмеження волі без реального відбуття покарання із застосуванням ст.75 КК України, встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу, а саме обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, які суд вважає необхідними і достатніми для його виправлення.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення, ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень (проступків) та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судової трасологічної експертизи.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.369,370,373,374,381,382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт;
- за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (довідка про витрати на проведення експертизи за висновком експерта №СЕ-19/104-22/9684-Д від 27.04.22 р.) під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у розмірі 1372,96 грн.
Речові докази: CD-RW VS-диски, на які скопійовано відеозапис слідчих експериментів від 23.04.22 р.; дактилоскопічні карти двох особи, сліди рук, упаковані до паперових конвертів після проведення експертизи - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

24.05.2022