Справа № 344/8020/22
Провадження № 1-кс/344/3114/22
У Х В А Л А
13 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що у провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №0000169 від 16.04.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України. Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 21.12.2021 накладено арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження на нерухоме майно - нежитлове приміщення № IІ площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0,1264 га, та належить ОСОБА_4 . Зважаючи на те, що накладення арешту на вказане майно вже пройшов значний проміжок часу, органом досудового розслідування забезпечено проведення всіх необхідних експертиз із вказаним майном, проведено всі необхідні слідчі дії, а тому підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт накладений із забороною користування, відчуження та розпорядження нерухомим майном на даний час немає. Фактично на даний момент, власника нерухомого майна позбавлено права користуванням нежитловим приміщенням. Арештоване майно, щодо якого заборонено користування, може бути використане будь-якою особою, невідомо стан його належного утримання. Наведене створює ризик понесення значних матеріальних затрат для користувача та виникнення можливих пошкоджень чи знищення, що вплине на його технічний стан і ринкову вартість, а саме майно втрачає свої властивості як речовий доказ. Нерухоме майно є необхідне власнику для здійснення підприємницької діяльності, отримання додаткового примітку та для використання у власних цілях.

Адвокат ОСОБА_3 подала заяву про розгляд клопотання про часткове скасування арешту без її участі. Вимоги клопотання підтримала.

Слідчий подав заяву, в якій просив у задоволенні клопотання про часткове скасування арешту майна відмовити, посилаючись на письмові докази (завірені копії матеріалів кримінального провадження №0000169). Вказав, що на даний час в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна потреба не відпала, оскільки досудове розслідування ще триває, всі обставини вчинених кримінальних правопорушень не встановлені, майно визнано речовим доказом, такий арешт ухвалою слідчого судді накладено обґрунтовано. Окрім цього, ухвалами Івано-Франківського апеляційного суду залишено без змін рішення Івано-Франківського міського суду про накладення арешту. Також, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28.03.2022 арештоване майно - нежитлове приміщення №ІІ передано в Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління майном.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно копії ухвали слідчого судді, наданої заявником, з метою збереження речового доказу, 21.12.2021 накладено арешт на нерухоме майно - нежитлове приміщення № ІІ площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0,1264 га, із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Згідно наданої слідчим копії ухвали слідчого судді від 28.03.2022, передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), для здійснення заходів з управління майном, а саме: торгові нежитлові приміщення № I, № ІІ, № ІІІ, № ІV, № V, № VІ, № VІІ та № VІІІ, які знаходяться в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки №:23:001:1185.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявником в клопотанні зазначено, що з моменту накладення арешту на майно із забороною користуванням майном органом досудового розслідування забезпечено проведення всіх необхідних експертиз із вказаним майном, а тому, підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт із забороною користування майном на даний час немає.

Заявником не надано доказів того, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Заявником не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В свою чергу, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності підлягає вирішенню прокурором.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження речового доказу судом.

Також, арештовані у кримінальному провадженні нежитлові приміщення № I, № ІІ, № ІІІ, № ІV, № V, № VІ, № VІІ та № VІІІ, які знаходяться в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , передано для управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Заявником не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту в частині заборони користування.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1