Справа № 148/445/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2022 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання у режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000036по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Левківці, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрований та фактично проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого Калинівським районним судом Вінницької області 11.03.2020, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, та за ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Будучи раніше засудженим Калинівським районним судом Вінницької області 11.03.2020, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, та за ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік ОСОБА_3 , та знаючи, що на розгляді у Тульчинському районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження за № 0000006 відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний корисливий злочин.
Так, біля19:00 год. 26.11.2020, ОСОБА_3 прийшов провідати свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 . Під час того, як ОСОБА_3 перебував на територiї вище вказаного домогосподарства, у нього виник умисел заволодіти чимось цінним, тому обвинувачений з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, та скориставшись тим, що власник вищевказаного домогосподарства ОСОБА_6 особа похилого віку, шляхом зриву металевої скоби з вхідних дверей, що ведуть до господарського приміщення, яке знаходиться на території вищевказаного домогосподарства, проник у приміщення, звідки таємно, умисно, викрав бензопилу марки «Goodluckgl 4500», потужністю 2,72/2 об`ємом двигуна 45 см3, довжиною шини 45, вартість якої на момент крадіжки становила 1203,33 грн.
Після чого, вищевказану бензопилу ОСОБА_3 віддав невстановленій слідством особі, за надання послуг з перевезення. Таким чином, розпорядився викраденим на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і надав суду пояснення, що обставини викладенні в обвинувальному акті ним визнаються і не оспорюються і надав показання, що 26.11.2020 прийшов провідати свого знайомого ОСОБА_6 , та в нього виник умисел на викрадення бензопили. Проник у сховище, та викрав бензопилу, потерпілий в це час перебував в будинку та не бачив нічого. Викраденим розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд кримінального провадження за його відсутності.
Відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів провадження.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище, у судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, те що останній у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с. 41, 42), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 39), судимий востаннє 11.03.2020 Калинівським районним судом Вінницької області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, та за ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік (а.с. 43), а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння.
Обставиною, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає - щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції визначеної ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 , згідно вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 11.03.2020, засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, та за ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання з урахуванням вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Також, суд, враховуючи положення ст. 72 КК України, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати у строк відбування остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 08.04.2022 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироку законної сили.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
З обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 653,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67, 71, 72, 185 КК України, ст. 349, 369 - 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК Україниі призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 11.03.2020 та призначити ОСОБА_3 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 , у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.04.2022 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу набрання вироку законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишити тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_3 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1