Справа № 365/353/22
Номер провадження: 1-кп/365/30/22
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2022 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 2 кримінального провадження № 0001023 від 22.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Згурівського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001023 від 22.05.2022 року.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_7 заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на шістдесят днів. Необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обгрунтовував наявністю ризиків передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені злочину, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, неодружений, осіб на утриманні не має, ніде не працює, не навчається, не має постійного джерела прибутку, не має належних умов для проживання. Обвинувачений може переховуватись від суду та перешкоджати розгляду кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Заявлені ризики не зменшились, а тому наявні достатні підстави для тримання обвинуваченого під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам. Щодо дотримання процесуального строку звернення до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, наголошує, що в даному випадку положення ст. 199 КПК України не застосовуються, оскільки стосуються клопотань, які подані на стадії досудового розслідування. В даному випадку ст. 199 КПК підлягає до застосування лише в частині порядку розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 підтримує позицію свого підзахисного. На думку захисника, прокурором не дотримано процесуальний строк подання клопотання про продовження строків тримання під вартою, оскільки ст. 199 КПК України передбачає, що таке клопотання має бути подано за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Також стороні захисту не було надано копію клопотання з додатками. Вважає, що клопотання є необґрунтованим, оскільки прокурор не довів наявність ризиків. Так, основні свідки у кримінальному провадженні вже були допитані, на даний час потерпіла проживає в іншому населеному пункті, отже, обвинувачений не зможе впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні. Після події обвинувачений не переховувався та не намагався втекти, хоч мав таку можливість. Про пригоду, що сталася з потерпілою, обвинувачений сам добровільно розповів свідку, який у свою чергу викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Посилання прокурора на відсутність у обвинуваченого соціальних зв`язків є невиправданим, обвинувачений має постійний дохід у вигляді пенсії, має постійне місце проживання, з відповідними умовами для проживання, підтримує нормальні стосунки із родичами. Звертає увагу на те, що практика ЄСПЛ виходить з того, що такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт є рівнозначним триманню під вартою. Застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам, на які посилається прокурор у клопотанні.

Заслухавши доводи прокурора, з`ясувавши думку обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд погоджується з тим, що клопотання про продовження строків тримання під вартою, що подані під час судового розгляду, вирішуються в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. Проте, не погоджується з позицією захисника, щодо строку подання таких клопотань, оскільки відповідної відсилки норма ст. 331 КПК України не містить. Також суд не погоджується із захисником щодо необхідності вручення обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими воно обгрунтовується, оскільки відповідної вимоги КПК України не містить.

Згідно з статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Підпунктом (с) пункту 1 статті 5 Конвенції передбачено, що законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку застосування такого запобіжного заходу. Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Згідно пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про обґрунтованість клопотання прокурора, суд враховує наступне.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

У кримінальному провадженні встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не були допитані, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Судом також враховано обставини, передбачені статтею 178 КПК України, як то тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у нього соціальних зв`язків, зокрема, те що він не працює, неодружений, утриманців не має. Також не встановлено наявність у обвинуваченого постійного джерела доходу, оскільки підтверджуючі документи про його пенсійне забезпечення суду не надані.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_6 згідно з ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 18 серпня 2022 року спливає 16 жовтня 2022 року.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України та не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстав для застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 11 грудня 2022 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

При цьому, враховуючи положення частини 4 статті 183 КПК України, а саме те, що злочин вчинений із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 199, 314-317, 331, 350 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райківщина Яготинського району Київської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 11 грудня 2022 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_9