Справа № 204/3252/22
Провадження № 1-кс/204/864/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Волноваського РВП ГУ НП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000435 від 28 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-
встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Волноваського РВП ГУ НП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000435 від 28 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом СВ Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000435 від 28 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи на посаді заступника командира бойової машини - навідника-оператора 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.
У відповідності до ст. 27 Конституції України передбачено, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Згідно зі ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Статтею 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, передбачено, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок. Крім цього, ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.Статтею 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі, і у питаннях.
Так, в порушення наведених вище вимог законодавства, чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, проте діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у статутах Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_5 , 27.05.2022 приблизно о 20 годині 20 хвилин, перебуваючи в окопі на лінії зіткнення між населеними пунктами Микільське та Володимирівка Волноваського району Донецької області, будучи у стані алкогольного сп`яніння, під час словесної суперечки із навідником 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті останньому, тримаючи в руках автоматичну вогнепальну зброю - АКМ кал. 7,62 мм, № НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою умисного вбивства ОСОБА_6 , здійснив один постріл із вказаної вище вогнепальної зброї у ділянку життєво важливих органів останнього, в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження не сумісні з життям та у зв`язку із цим настала його смерть.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
28.05.2022 року у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Охтирка Сумської області, громадянина України, за національністю українця, заступника командира бойової машини - навідника-оператора 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
28.05.2022 в період часу з 02 години 30 хвилин до 03 години 05 хвилин слідчим СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_7 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні військової комендатури. В ході огляду місця події вилучено: автоматичну вогнепальну зброю - АКМ НОМЕР_2 , 1962 року випуску, який являється табельною зброєю підозрюваного ОСОБА_5 та відповідно до показів свідків за допомогою вказаної вогнепальної зброї останній вчинив умисне вбивство ОСОБА_6 . Крім цього, 28.05.2022 в період часу з 11 години 30 хвилин до 11 години 50 хвилин слідчим СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 проведено огляд місця події за адресою:вул. Мечнікова, 20-а, м. Курахове Донецької області, неподалік адміністративної будівлі ВП №2 Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області. В ході огляду місця події вилучено: предмет, схожий на кулю та предмет, схожий на гільзу, які відшукані поблизу місця виявлення трупа ОСОБА_6
28.05.2022 року вказані вище речі та предмети постановою слідчого визнані речовими доказами та прилучені до матеріалів вказаного кримінального провадження в якості речових доказів.
Усі предмети, які були вилучені під час оглядів місця події підпадають під перелік предметів, визначених ст. 98 КПК України, оскільки ці матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, зокрема автоматична вогнепальна зброя може бути знаряддям вчинення злочину, а гільза та куля могли на собі зберегти сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення, що буде підтверджено після проведення необхідних експертних досліджень. У зв`язку з вказаним, всі вилучені предмети можуть бути використані для доказу винуватості особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Виходячи з вищевикладеного, під час досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вилучені під час оглядів місця події предмети, можуть мати істотне значення під час проведення досудового розслідування, а відтак наявні підстави для накладення арешту з метою збереження речових доказів. Враховуючи викладене,слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна.
Від слідчого та прокурора надані заяви, про розгляд клопотання без їх участі, просили клопотання задовльнити.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області від 28 травня 2022 року вищевказані предмети, а саме: автоматичну зброю АКМ, ПД 9610, 1962 року випуску; предмет, схожий на кулю та предмет, схожий на гільзу, які були виявлені та вилучені 28.05.2021 року під час оглядів місця події, визнані по кримінальному провадженню №0000435 речовими доказами.
Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.
Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 107, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Волноваського РВП ГУ НП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000435 від 28 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на автоматичну зброю АКМ, ПД 9610, 1962 року випуску, предмет, схожий на кулю та предмет, схожий на гільзу, які вилучені 28.05.2021 під час оглядів місця події, в межах кримінального провадження № 0000435 від 28.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1