ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1300/22 Справа № 208/3623/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвокатів ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.08.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з установи виконання покарань 15.06.2022 року,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого.
Застосовано в межах кримінального провадження № 0000544 від 01.08.2022 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави на строк до 08 жовтня 2022 року включно.
Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя зазначив, що є реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. В зв`язку з цим існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 , може почати переховуватися з метою уникнення покарання за вчинений злочин, підозрюваний не має постійного місця роботи у м. Кам`янське Дніпропетровської області, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що останній може в будь-який момент залишити межі міста та області. Підозрюваний особисто знайомий з свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у зв`язку з чим існує ризик того, що ОСОБА_7 , може намагатися вплинути на них з метою змусити змінити чи відмовитися від своїх показань, також підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та сталого заробітку, що свідчить про те, що він може вчиняти інші злочини з метою отримання коштів для забезпечення фізіологічних потреб.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики,
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманні під варто. Також, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали, остільки копію повного тексту було отримано лише 16 серпня 2022 року, та апеляційну скаргу було подано 25 серпня 2022 року.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
На думку адвоката, ризики зазначені в клопотання слідчого є надуманими, та не має підтвердження щодо їх наявності та грунтуються лише на припущеннях. Вважає, що слідчим суддею взагалі не враховано поведінку підозрюваного під час розслідування даного кримінального правопорушення, а саме: відсутність спроб ухилятися від органів досудового розслідування. ОСОБА_7 не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду, у розшуку не перебував, являвся на всі виклики слідчого, сприяв слідству, приймав участь у слідчих діях, дав показання, як підозрюваний, від отримання підозри не ухилявся, являвся до суду.
До матеріалів клопотання слідчим не надано жодної повістки за якою би ОСОБА_7 не з`явився до слідчого чи суду.
Вважає, що слідчим суддею був порушений порядок розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, оскільки за нормами КПК України клопотання про обрання запобіжного заходу має бути надане стороні захисту разом із додатками, а не пізніше.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: не залишати місце фактичного проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 .
Вважає, оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України і такою, яка має бути скасована.
На думку адвоката, що існування хоча б одного із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України не було доведено. Вважає, що слідчий суддя не врахував, що до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_7 вчинює активні дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду чи принаймні планує вчинити такі дії. Слідчим не надано доказів того, що ОСОБА_7 має закордонний паспорт, чи має факти перетину останнім державного кордону, або, що ОСОБА_7 придбав квитки на проїзд до інших населених пунктів.
Також на думку адвоката, не надано доказів і того, що ОСОБА_7 має родичів або друзів у інших населених пунктах України, у яких може переховуватися, не надано слідчим і доказів того, що майновий стан підозрюваного дозволяє йому ефективно переховуватися. Крім того вважає, слідчим не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_7 планує у майбутньому переховування від органів досудового розслідування та/або суду, наприклад, протоколи допиту свідків, які вказують на те, що ОСОБА_7 планує переховуватися, або будь-які інші матеріали, зокрема, листування у мессенджерах, де ОСОБА_7 повідомляє хоч кому про намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
На думку адвоката, слідчим суддею не враховано в повній мірі, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, оскільки ОСОБА_7 зареєстрований та постійно проживає за постійною адресою, мешкає разом із матір`ю та бабусею.
Зазначає, що ОСОБА_7 не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду, у розшуку не перебував, являвся на всі виклики слідчого, сприяв слідству, приймав участь у слідчих діях, дав показання, як підозрюваний, від отримання підозри не ухилявся, являвся до суду. До матеріалів клопотання слідчим не надано жодної повістки за якою би ОСОБА_7 не з`явився до слідчого чи суду. Також вважає, що слідчим суддею не було в повній мірі враховано особу підозрюваного.
На думку адвоката, слідчий суддя залишив поза увагою те, що ОСОБА_7 , перебуваючи в установі відбування покарань (ДУ «ДУВП № 4), навчався у КЗО «Середня загальноосвітня школа № 91» ДМР де здобув повну загальну середню освіту. Згідно з характеристикою ОСОБА_7 від 30.05.2022 р. старанно відвідував навчальні заняття, консультації, систематично виконував завдання під час навчання за дистанційними технологіями. Приймав активну участь у проведенні виховних заходів. У спілкуванні з вчителями завжди поводився чемно. Користувався повагою серед учнів класу.
На думку адвоката, слідчим суддею не було прийнято до уваги, що в клопотанні слідчим було зазначено виключно про ризик можливості впливу лише на одного свідка, а саме, ОСОБА_12 .. Жодних ризиків впливу на ОСОБА_10 чи ОСОБА_11 слідчим у клопотанні зазначено не було.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників та просив рішення слідчого судді залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисників, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисників, викладені в судовому засіданні та в апеляційних скаргах щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Відтак, доводи захисників щодо необґрунтованості підозри, викладені в судовому засіданні апеляційного суду є неприйнятними.
Апеляційний суд зауважує, що стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.
Санкція частини 4 статті 296 КК України, як попередньої кваліфікації дій ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно останнього запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.
Застосовуючи саме такий запобіжний захід слідчий суддя, вважав встановленими ризики, передбачені п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя правильно врахував, що з огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину і ці обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.
При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через збройну агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.
Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому ОСОБА_7 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів на свою користь.
Посилання захисників на ту обставину, що слідчим у клопотанні не заявлялось про можливе здійснення впливу на свідків ОСОБА_10 чи ОСОБА_11 не спростовує правильності висновків суду в цій частині, оскільки до такого переконання прийшов слідчий суддя, з огляду на вказані фактичні обставини справи і з такими висновками погоджується й апеляційній суд.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що вказує на його схильність до протиправної діяльності та, як наслідок, існування згаданого ризику.
Належну оцінку, відповідно до ст. 178 КПК України, отримали і відомості про особу підозрюваного, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання та певні соціальні зв`язки. В той же час, вказані обставини не є самодостатньою підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.
Доводи апеляційних скарг захисників зводяться до того, що ОСОБА_7 наразі не переховувався від органів досудового розслідування та матеріали клопотання слідчого не містять будь-яких відомостей, які б свідчили про такі наміри. Але такі твердження суперечать наявним матеріалам.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.
Застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_13 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим, вмотивованим та законним, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4