Справа № 141/822/19
Провадження №11-кп/801/398/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судового засіданні в м.Вінниці кримінальне провадження № 0000198, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 31.01.2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Оратівського району с.Скоморошки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, несудимого, -

визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 40352грн. 41 коп. витрат за проведення експертиз.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Як убачається з вироку, 28.04.2019р. приблизно о 21:00 год. ОСОБА_8 , прийшовши в будинок ОСОБА_10 ,розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптових виниклих неприязних відносин вчинив сварку із ОСОБА_11 та перебуваючи в одній із кімнат будинку, ОСОБА_8 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_11 , після чого взявши під руку виволік його на вулицю, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, розуміючи, що в результаті його дій потерпілий отримає тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння та бажаючи настання саме таких наслідків, не переслідуючи за мету заподіяти смерть потерпілому, взяв в руки дерев`яну палицю, яка знаходилася на землі поруч з будинком ОСОБА_10 , та із прикладенням значної фізичної сили наніс нею три удари в область голови ОСОБА_11 , який від отриманих ударів впав на землю, після того, як ОСОБА_11 піднявся на ноги, і став рухатись в напрямку свого місця проживання, що знаходиться неподалік, в цей час ОСОБА_8 , діючи умисно, не переслідуючи за мету заподіяти смерть потерпілому, наздогнав ОСОБА_11 та наніс останньому множинні удари кулаками та ногами в область грудної клітини і тулуба, в результаті чого потерпілий впав на землю.

Після чого, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_8 вирішив приховати сліди злочину, з цією метою знаряддя вчинення злочину, а саме дерев`яну палицю викинув в кущі, що розташовані неподалік будинку АДРЕСА_4 , та з місця вчинення злочину зник.

В результаті спричинених тілесних ушкоджень наступила смерть ОСОБА_11 . Труп ОСОБА_11 з ознаками насильницької смерті, 29.04.2019р. виявлено працівниками правоохоронних органів біля місця проживання потерпілого.

Дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 31.01.2022 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Свої вимоги мотивує тим, що суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення. Також суд не в достатній мірі врахував, що ОСОБА_8 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що обтяжує покарання.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставить питання про скасування вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 31.01.2022 року відносно ОСОБА_8 та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного злочину.

Вимоги мотивує тим, що обґрунтування суду щодо неприйняття до уваги показань свідків та відмови в задоволенні клопотань адвокатом ОСОБА_7 безпідставні, необґрунтовані. Потерпіла примирилась із ОСОБА_8 , зазначила, що їй відшкодовані всі матеріальні та моральні збитки, претензій до ОСОБА_8 не має та просила не позбавляти його волі. Досліджені в суді докази, якими обґрунтовано вирок Гайсинського районного суду від 31.01.2022 року, не місять бідь-якою інформації щодо нанесення ОСОБА_8 дерев`яною палицею ударів в область голови ОСОБА_11 , нанесення останньому множинних ударів кулаками та ногами в область грудної клітини і тулуба, та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть.

Гайсинський районний суд Вінницької області у своєму вироку від 31.01.2022 року дані показання ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 виклав невірно та зазначив покази, які вони в судовому засіданні не надавали, а показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 взагалі безпідставно не прийняв до уваги, хоч вони характеризували

ОСОБА_8 з позитивної сторони.

В порушення вимог ст. ст. 241, 245 КПК України слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 у підозрюваного ОСОБА_8 під виглядом виявлення на його тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, без звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і .документів, що передбачено ст. ст. 160 - 165 КПК України, незаконно відібрано у ОСОБА_8 на підставі постанови прокурора біологічні зразки букального епітелію, біологічні зразки зрізів нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом з обох рук, які необхідні для проведення судово -медичноі експертизи, що є підставою для визнання цього протоколу та відібраних зразків недопустимим доказом та виключення його з числа доказів у кримінальному провадженні.

В порушення вимог ст. ст. 103, 104, 105, 106, 237, 241, 245 КПК України слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 не було опечатано вилучені у ОСОБА_8 біологічні зразки зрізів нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом з обох рук, що були поміщені у паперовий конверт, що також є підставою для визнання цього протоколу та вилучених зразків недопустимими доказами та виключення їх з числа доказів у кримінальному провадженні.

Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Проте, в порушення вимог ст. 237 КПК України слідчим не було опечатано та не завірено підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду вилучені з місця події та поміщені в паперові конверти об`єкти, що значаться вилученими слідчим з місця події за № 1 - б. Такі ж порушення вимог кримінального процесуального закону допущено цим слідчим при вилученні та поміщенні слідів із вилученої дерев`яної палиці в спецпакет за № 1001406 та № 1000551.

Крім того, старшим слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 протокол слідчого експерименту від 11.05.2019 року на місці його проведення не складався, підозрюваному ОСОБА_8 не оголошувався та для прочитання не надавався, а йому лише був наданий для підписання, як слідує з його показань, чистий бланк цього протоколу. Крім цього, зазначений протокол слідчого експерименту написаний нерозбірливим почерком і не міг бути прочитаний не тільки ОСОБА_8 , а й іншими учасниками процесуальної дії, чим грубо порушено вимоги кримінального процесуального законодавства щодо складання протоколу. Крім цього, в порушення вищеназваного кримінального процесуального законодавства, перед проведенням зазначеної процесуальної дії підозрюваному ОСОБА_8 та іншим учасникам процесуальної дії не було заздалегідь повідомлено про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання,

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_17 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 ; думку захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, виконавши вимоги ч.3 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_9 та захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - підлягають залишенню без задоволення, а вирок без змін.

Так, відповідно до вимог ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється судом в межах апеляції.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України - вирок суду має бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_8 місцевим судом виконано в повному об`ємі.

Як убачається з вироку, суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом по даній справі в повному об`ємі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини та постановлення законного вироку.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені та перевірені у судовому засіданні, яким дана належна юридична - правова оцінка та визначена вірна кваліфікація дій обвинуваченого.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що досліджені в суді докази, якими обґрунтовано вирок Гайсинського районного суду від 31.01.2022 року, не місять будь-якою інформації щодо нанесення ОСОБА_8 дерев`яною палицею ударів в область голови ОСОБА_11 , нанесення останньому множинних ударів кулаками та ногами в область грудної клітини і тулуба, та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть, суд не бере до уваги, оскільки вина ОСОБА_18 доводиться наступними доказами.

Так, зокрема, обвинувачений ОСОБА_18 не заперечував, що між ним та потерпілим був конфлікт з приводу викраденого телефону, що він шарпав потерпілого, і наніс йому удар в область грудей.

Те, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виникла сварка через викрадений у ОСОБА_8 мобільний телефон, і під час сварки ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 удар кулаком в область грудей, після цього він сказав ОСОБА_8 і ОСОБА_11 щоб вони вийшли з будинку та сварилися на вулиці, суду пояснив свідок ОСОБА_10 .

Крім того, в судовому засіданні було допитано судового експерта ОСОБА_19 , який вказав, що зазначені в експертизі тілесні ушкодження, які отримав ОСОБА_11 , є нехарактерними для падіння, оскільки характер ран, їх локалізація не дозволяє зробити висновок, що ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у результаті багаторазового падіння.

Також ці пояснення експерта узгоджуються з іншими доказами, які також доводять вину ОСОБА_8 :

- протоколом огляду місця події від 29.04.2019р., відповідно до якого у подвір`ї домогосподарства, де проживав ОСОБА_11 , яке розташоване по АДРЕСА_4 , в ході огляду в кущах виявлено палицю, при огляду якої у верхній частині якої наявні плями бурого кольору, крім того на відстані 3-х метрів від будинку виявлено труп ОСОБА_11 , який лежав на траві животом до низу, на голові якого виявлено тілесні ушкодження та сліди крові ( т.4 а.с.№№52-66).

- протоколом огляду трупа від 02.05.2019р., згідно з яким, при огляді трупа виявлено на голові наступні тілесні ушкодження, а саме: рана довжиною 6см в тім`яній ділянці з правої сторони, рана довжиною 6,5см в тім`яно-потиличній ділянці по центру, рана 2,5см в тім`яно-скроневій ділянці голови, на лобі по центру з переходом на ліву частину голови синець, переломи ребер з 5 по 9 зліва та з 5 по 10 справа, на обох кінцівках наявні синці рожевого кольору (т. 4 а.с. №№73-77).

- висновком судово-біологічної експертизи №538 від 11.09.2019р., відповідно до якого на поверхні одягу та взутті «гольфі, джинсах, кросівках» підозрюваного ОСОБА_8 виявлено сліди крові людини, генетичні ознаки, яких збігаються між собою і з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 (т.4 а.с. №№107-115, 135-154);

- висновком судово-одорологічної експертизи №118 від 14.06.2019р., відповідно до якого зразки запахів надані на дослідження, які вилучені з поверхні дерев`яної палиці мають спільне джерело походження зі зразком запаху відібраного у підозрюваного ОСОБА_8 (т.4 а.с.№№155-172).

- висновком судово-медичної експертизи №424 від 23.05.2019р., трупа ОСОБА_11 яким виявлено сполучну травму тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми( синців, саден, та забитих ран на голові, крововиливів в м`які тканини голови, субарахноїдальних крововиливів з ділянками забиття речовини головного мозку, набряку мозкових оболонок, набряку та набухання речовини головного мозку; закритої тупої травми грудної клітини (двохсторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лініям з поширеними крововиливами в м`які тканини грудей), а також багаточисельних синців та саден на обох передпліччях. Смерть ОСОБА_11 настала від вказаної сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла виявленою у ОСОБА_11 та його смертю є прямий причинний зв`язок. Сполучна травма тіла, виявлена у ОСОБА_11 , враховуючи характер її складових, утворилася від багаторазової дії твердого тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею та належать до тяжких тілесних ушкоджень, як така що має ознаки небезпеки для життя в момент спричинення, що підтверджується результатами медико-криміналістичної експертизи;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №59-к від 02.09.2019р., трупа ОСОБА_11 відповідно до якої смерть останнього наступила в результаті отриманої сполучної травми тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми (синців, саден та забитих ран на голові, крововиливів в м`які тканини голови, субарахноїдальних крововиливів з ділянками забиття речовини головного мозку, набряку мозкових оболонок, набряку та набухання речовини головного мозку; закритої тупої травми грудної клітки (двосторонніх переломів ребер по декільком анатомічним лініям з поширеними крововиливами в м`які тканини грудей) , а також багаточисельних синців та саден на обох передпліччях. Компоненти та складові сполучної травми тіла виявленої у ОСОБА_11 вказують на те, що безпосередньо після її отримання, він міг зберігати життєдіяльність та здатність до активних дій (бігати, ходити, повзати, наносити удари) в проміжку часу від десятків хвилин до декількох годин, тобто не виключається можливість настання смерті ОСОБА_11 29.04.2019 року. Локалізація забитих ран виявлених в тім`яній ділянці голови ОСОБА_11 , їх тяжкість та поширеність, є нехарактерними для отримання в результаті падіння з положення стоячи на площину, що підтверджується висновками медико-криміналістичної експертизи («Висновок експерта» №57,58 медико-криміналістичної експертизи від 2-22.05.2019р. (т.4 а.с.№№231-233).

Вказані докази досліджені судом вірно, з відповідними висновками, відповідають критеріям допустимості та належності , узгоджуються між собою .

Суд обґрунтовано не взяв до уваги та поставив під сумнів показання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо того, що ОСОБА_11 він не завдавав тілесних ушкоджень, а останній отримав наявні у нього на момент смерті тілесні ушкодження внаслідок падіння на силікатні та фундаментні блоки різними частинами тіла, в тому числі головою та грудьми, визнавши таку його поведінку способом захисту, пославшись у вироку на інші досліджені докази в підтвердження його вини.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_8 лише один раз вдарив ОСОБА_11 , який погрожував йому ножем, а сам ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження через падіння, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки характер, кількість (більше одного, тупим предметом), згідно експертизи, та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 вказують на те, що обвинувачений мав умисел, направлений саме на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Крім того, обвинувачений наносив потерпілому удари дерев`яною палицею при відсутності прямої загрози зі сторони потерпілого, лише будучи на нього ображеним через викрадений телефом.

Крім того, на виконання вимог ч.3 ст. 404 КПК України, задовольнивши клопотання адвоката, апеляційний суд безпосередньо дослідив протокол огляду місця події від 29.04.2019 року ( т.1 арк провадж. №№52-66), заслухавши думку учасників судового засідання з приводу дослідженого безпосередньо доказу. Сумнівів в належності чи допустимості дослідженого доказу, в суду не виникло.

Крім того, адвокат зазначає, що при вилученні з місця події зразків, невірне їх поміщення в спец пакети, та їх не опечатування є грубим порушенням, що тягне за собою недійсність та недопустимість всіх інших доказів, зокрема висновків експертиз.

Разом з тим, з такими доводами адвоката, апеляційний суд не погоджується, зокрема з тих підстав, що при проведенні експертиз компетентними особами описано, в якому саме стані на дослідження надано певний матеріал. В даному випадку порушень КПК апеляційний суд не вбачає.

Щодо того, що слідчим протокол слідчого експерименту від 11.05.2019 року на місці його проведення не складався, підозрюваному ОСОБА_8 не оголошувався та для прочитання не надавався, а лише був наданий для підписання, як слідує з його показань, чистий бланк цього протоколу, то суд не приймає це до уваги, оскільки під час досудового розслідування жодних скарг, заяв чи клопотань від сторони захисту не надходило.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 11.05.2022 обвинувачений ОСОБА_8 в присутності двох понятих та свого захисника адвоката ОСОБА_20 на місці, а саме за адресою: Вінницька область Оратівський район с.Скоморошки, вул. Яблунева, показав, що наніс потерпілому один удар в груди. Коли потерпілий впав на землю, він пішов додому (т. 4 арк. пров.№№ 190-202).

Твердження сторони захисту, що досліджені в суді докази, якими обґрунтовано вирок Гайсинського районного суду від 31.01.2022 року, не місять будь-якою інформації щодо нанесення ОСОБА_8 дерев`яною палицею ударів в область голови ОСОБА_11 , нанесення останньому множинних ударів кулаками та ногами в область грудної клітини і тулуба, та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть, колегія суддів не приймає, оскільки ряд доказів (висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , висновок судово-біологічної експертизи №538 від 11.09.2019р., висновок судово-одорологічної експертизи №118 від 14.06.2019р.) спростовує це.

Будь-яких сумнівів в допустимості, належності, достовірності доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку, колегії суддів не вбачає.

Невизнання вини ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України, при апеляційному перегляді, апеляційний суд визнає як один із обраних обвинуваченою способів уникнення кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин та взагалі за скоєне.

На переконання апеляційного суду, визначаючись щодо кваліфікації дій обвинуваченого, районний суд вірно врахував спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень тілесних ушкоджень, попередню поведінку обвинуваченого та потерпілого, їх взаємовідносини. Так, обвинувачений сам не заперечує того, що шарпав потерпілого та один раз вдарив його, захищаючись від ножа; характер і локалізацію поранень, тілесних ушкоджень, які отримав потерпілий згідно висновків судово - медичної експертизи; а також поведінка ОСОБА_8 , а саме помітивши, що ОСОБА_8 впав та не піднявся із землі, він залишив його, не викликав швидку допомогу.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд ретельно перевірив обставини, які ставить під сумнів доводи апеляційної скарги адвоката, дав їм віру юридично-правову оцінку.

Крім того, вірно оцінив в сукупності всі докази у справі з відповідними висновками щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного злочину.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання обвинуваченому через його м`якість , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

В ч.2 ст..65 КК України зазначено «Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання , необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України).

З огляду на вимоги закону, що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, врахувавши при цьому, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відшкодування шкоди потерпілій стороні.

Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_8 злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України, хоча судом першої інстанції цю обставину враховано не було.

Крім того, суд враховує і поведінку обвинуваченого після вчинення злочину він вину не визнав, після вчинення злочину залишив потерпілого, не надавши йому допомогу, сховав знаряддя злочину.

На думку колегії суддів, призначене судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства .

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку районного суду не має.

Керуючись ст.ст.117, 376, 405, 407, 419 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 31.01.2022 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4