Справа № 991/3388/22
Провадження № 1-кс/991/3403/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
01.09.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , відповідно до якої вона просить зобов`язати працівників Державного бюро розслідувань внести відомості про вчинене головою Святошинського районного суду м. Києва та керівником апарату Святошинського районного суду м. Києва кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України.
Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що 11.08.2022 вона звернулась зі скаргою до Святошинського районного суду м. Києва щодо відмови працівників Святошинського управління НП ГУНП в м. Києві виконувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду, якою їх було зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення. Однак, її скарга була зареєстрована судом як заява за № 31314 і розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Після чого, 23.08.2022 нею особисто до Державного бюро розслідувань була подана заява про вчинення головою Святошинського районного суду м. Києва та керівником апарату Святошинського районного суду м. Києва кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України. Заява була зареєстрована працівником ДБР 23.08.2022 за вх. № 2880зкп. На час подання скарги в неї відсутні відомості щодо внесення відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вона звернулась до слідчого судді з відповідною скаргою.

Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, просила розгляд скарги проводити без її участі, свої вимоги у скарзі підтримала у повному обсязі.

Представник Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя також вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності особи, яка її подала, враховуючи волевиявлення скаржника, викладене у клопотанні, і вважає, що такий розгляд направлений на реалізацію принципу диспозитивності, передбаченого ст. 26 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.
Зазначене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості. Дійсно, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР органом досудового розслідування розпочинається кропітка та об`ємна робота щодо проведення досудового розслідування: визначається слідчий (детектив) чи група слідчих (детективів), які будуть здійснювати досудове розслідування певного кримінального провадження, призначається прокурор (прокурори), які будуть здійснювати процесуальне керівництво цим кримінальним провадженням, про що приймаються відповідні рішення, проводяться слідчі та процесуальні дії. Вказані рішення та дії передбачають залучення великої кількості відповідних осіб, які мають право їх приймати чи здійснювати, передбачають витрачання великої кількості процесуального часу та бюджетних коштів.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР.

Cкаржниця ОСОБА_3 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначає про ймовірне вчинення головою Святошинського районного суду м. Києва та керівником апарату Святошинського районного суду м. Києва кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.
При цьому, заява ОСОБА_3 містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, висновок про вчинення вказаною службовою особою кримінальних правопорушень не ґрунтується на фактах, а є лише припущеннями скаржника,суб`єктивним уявленням щодо неправомірності дій голови та керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва, а також ґрунтується на власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. Також, заява про вчинення кримінальних правопорушень не містить відомостей щодо ймовірного завдання діями вказаних осіб істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Отже, слідчий суддя зазначає, що викладених у заяві ОСОБА_3 обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, яке розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, а як вбачається із самої заяви, у ній не наведено конкретних відомих заявнику фактів, що можуть свідчити про вчинення зазначеними нею у заяві особами кримінального правопорушення.
Разом з тим, як убачається з матеріалів скарги, підставами звернення ОСОБА_3 11.08.2022 зі скаргою до Святошинського районного суду м. Києва стало невиконання працівниками Святошинського управління НП ГУНП в м. Києві рішення слідчого судді. При цьому, слідчий суддя зазначає, що за умисне невиконання рішення суду передбачена кримінальна відповідальність за ст. 382 КК України, однак вказана стаття не відноситься до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 09.09.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1