Провадження № 1-кс/761/6103/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Тичків Народицького району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 11.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000043, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 11.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000043.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 11.04.2022за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

28.04.2022 о 12 год. 54 хв. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
28.04.2022 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 26.06.2022.

Постановою прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва підслідність кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000043 від 11.04.2022 визначено за слідчими Головного слідчого управління СБ України.
06.06.2022 постановою процесуального керівника матеріали досудових розслідувань, внесених до ЄРДР за № 0000178від 26.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України та за № 0000043 від 11.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, об`єднано в одне провадження під єдиним реєстраційним номером № 0000043.
Так, підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Метою подальшого застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним у ст.177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання у зв`язку з необґрунтованістю підозри та відсутністю ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, для продовження діючого запобіжного заходу, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання.
За таких обставин, захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт або будь який інший не пов`язаний із триманням особи під вартою, що на його думку, забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали відповіді на поставленні слідчим суддею та стороною захисту запитання щодо відомих їм обставин вчинення кримінального правопорушення та характеризуючих відомостей відносно підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на наступне.
У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 11.04.2022за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

28.04.2022 о 12 год. 54 хв. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
28.04.2022 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 26.06.2022.

Постановою прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва підслідність кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000043 від 11.04.2022 визначено за слідчими Головного слідчого управління СБ України.
06.06.2022 постановою процесуального керівника матеріали досудових розслідувань, внесених до ЄРДР за № 0000178від 26.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України та за № 0000043 від 11.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, об`єднано в одне провадження під єдиним реєстраційним номером № 0000043.
На даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне та повне дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинення злочину.
Однак, завершити розслідування до закінчення строку тримання під вартою, зокрема до 26.06.2022, не виявляється за можливе, оскільки необхідно забезпечити повноту встановлення обставин, мотивів і мети вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно провести наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, без яких неможливо завершити досудове розслідування, зокрема:

- встановити та допитати як свідків осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення;

- отримати висновки експерта про проведення судово-психологічних експертиз;

- отримати висновок експерта про проведення балістичної експертизи;

-допитати підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням висновків вищевказаних експертиз;
- провести за участі свідків слідчі експерименти з метою уточнення та перевірки відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_5 ;

- скласти та вручити ОСОБА_5 повідомлення про змінену підозру та допитати його з приводу обставин, викладених у зміненій підозрі, а також здобутих нових доказів у кримінальному провадженні;
- у разі виникнення необхідності, за результатами проведення вище вказаного, провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додатково тривалого часу;

- в порядку ст. 290 КПК України оголосити підозрюваному про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та відкрити йому матеріали для ознайомлення;
- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, та після затвердження прокурором вручити стороні захисту, після чого скерувати обвинувальний акт до суду для розгляду.
Ризики, які були враховані судом при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 , при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. Вони встановлені з урахуванням того що, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 зумовлено тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 має можливість виїхати до тимчасово окупованих територій України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду та продовжить свою підривну діяльність проти України.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочинів, місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази; отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування підозрюваного та інших осіб, причетних до вчинення злочину, що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що у ході досудового розслідування встановлюються особи, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, з метою їх подальшого допиту як свідків. Перебуваючи поза межами установи покарань ОСОБА_5 може вчинити дії щодо впливу на них, у тому числі шляхом погроз і залякувань, з метою відмови надання показів органам досудового розслідування. Водночас, під час досудового розслідування вже допитано ряд свідків, які надали викривальні покази щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а відтак ОСОБА_5 , перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, усвідомлюючи невідворотність покарання, намагатиметься вплинути на свідків з метою зміни показань або відмови від них, повідомлення органу досудового розслідування неправдивих відомостей щодо його участі у вчиненні злочину.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що досудове розслідування перебуває в активній стадії та проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення персональних даних осіб, причетних до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, у тому числі керувати такою протиправною діяльністю віддалено за допомогою засобів зв`язку.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що метою вчинення злочину підозрюваним є надання іноземній державі Російській Федерації, в тому числі військовослужбовцям ЗС РФ допомоги в збройному конфлікті та збройній агресії проти України та проведенні підривної діяльності проти України, тому є підстави вважати, що підозрюваний, розуміючи, що іноземна держава Російська Федерація, в тому числі спецслужби і військовослужбовці ЗС РФ та інші правоохоронні органи РФ можуть забезпечити його переховування на території Російської Федерації, буде вважати, що єдиним способом уникнути кримінальної відповідальності за вчинення вказаних протиправних дій є доведення своїх злочинних намірів до кінця, продовжить кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та вчинить інші протиправні дії, на користь іноземної держави РФ, з якою Україна перебуває в стані збройного конфлікту.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, на переконання слідчого судді, на день розгляду клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Вказані обставини підтверджується матеріалами, долученими слідчим до клопотання, зокрема:
-листами ДЗНД СБ України № 5/6/3/1-4043 від 25.04.2022, № 5/6/3/1-4042 від 25.04.2022, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 безпосередньо причетний до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України;

-протоколом обшуку від 28.04.2022;
-протоколом огляду від 28.04.2022;

-протоколом огляду від 03.05.2022;
-протоколами допитів свідків від 27.04.2022 та 28.04.2022;
-протоколами оглядів від 13.05.2022;
-іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Аналіз наявних в матеріалах клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинами, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Таким чином, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Слідчий суддя, дослідивши документи долучені до клопотання, дійшов висновку, що причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч.3 ст.199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.
Матеріали клопотання містять докази існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Посилання сторони захисту на дані про особу підозрюваного, який має позитивні характеристики, не спростовують доказів того, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки наявність місця проживання, відсутність судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків та інші обставини, що позитивно характеризують особу підозрюваного, є недостатніми стримуючими факторами уникнення встановлених ризиків враховуючи правову кваліфікацію злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .
Таким чином, слідчий суддя вважає, що вищезазначені обставини нівелюють доводи захисника щодо відсутності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, з урахуванням чого слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в даному випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу.
Отже, слідчий суддя вважає доведеним наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК, на які вказує прокурор, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.
Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.
Також слідчий суддя вважає, що слідчим доведено й об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування в межах строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.
Слід зауважити, що ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: під час дії воєнного стану щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи обсяг підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.
Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 липня 2022 року включно.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 21, 22, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 532, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 липня 2022 року включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.
Повний текст ухвали оголошено 28 червня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1