Справа № 304/460/22 Провадження № 1-кп/304/137/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000221 від 19 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Перечинського районного суду перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000221 від 19 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, посилаючись на те, що є ризики: переховуватися від суду; усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення цього злочину може незаконно впливати на потерпілу та свідків шляхом їх підкупу або залякування та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підтверджуючи наведені ризики, прокурор вказує на те, що свідки в цьому кримінальному провадженні є безпосередньо знайомі ОСОБА_4 особи, а тому останній має реальну можливість впливати на них. Прокурор також підкреслює ту обставину, що злочин є тяжким, а обвинувачений, у свою чергу, усвідомлюючи неминучість покарання може переховуватись від суду.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечив, просив у його задоволенні відмовити, оскільки ризики, зазначені у клопотанні прокурора, відсутні. Разом із тим, у випадку продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просив суд змінити період заборони обвинуваченому залишати житло, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши прокурора, обвинуваченогота його захисника, вивчивши матеріали клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Стаття 2 Кримінального процесуального кодексу України визначає завдання кримінального провадження, одним із яких є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України визначає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; повага до людської гідності; забезпечення права на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, 19 грудня 2021 року матеріали досудового розслідування за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221.

05 січня 2022 року ОСОБА_4 у встановленому ст. ст. 42, 276, 277, 278, 480, 481 КПК України порядку було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , у зв`язку із чим ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2022 року йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні в нічний період доби з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів.

З вказаної ухвали вбачається, що підставою обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 слугувало те, що такий може:

- переховуватися від суду, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Разом із цим, суд розуміє, що це не може бути вирішальною і єдиною підставою для визначення домашнього арешту, а тому така обставина розглядається в сукупності з іншими;

- вчините інше кримінальне правопорушення, тобто існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що ризик переховуватися від суду не зменшився, так як і ризик вчините інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження строку домашнього арешту, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, докази про вчинення якого є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (виключно позбавлення волі на строк до шести років), молодий вік ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), відсутність у нього утриманців, відсутність постійного місця роботи, те, що не здобуває освіту, а також наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також суд враховує розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_4 .

Тому, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, оскільки жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, що вказані в ст. 177 КПК України.

Також на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України суд покладає на обвинуваченого обов`язки, визначені цією нормою закону.

Наведені судом висновки свідчать, що клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 19 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 12, 176, 177, 181, 193, 196, 199, 331, 369, 370 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні в нічний період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:

- прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілою в цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала діє до 26 липня 2022 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню не підлягає.

Вручити копію ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали складено 01 червня 2022 року.

Головуюча: ОСОБА_1