Справа № 554/4617/22
Провадження № 1-кп/554/476/2022
Дата документу 27.06.2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2022 м.Полтава
Октябрського районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження № 0000055 від 20.04.2022 та угоду про визнання винуватості від 15.06.2022 за обвинуваченням,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполь Донецької області, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст..89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України,

В С Т А Н О В И В :

9 травня 2014 року, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» (далі - ДНР) її лідерами створено не передбачені законом збройні формування, а саме батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з дислокацією у м. Донецьк (адміністративна будівля Управління СБ України в Донецькій області) та «Семенівський батальйон», що знаходився у місцях дислокації - містах Краматорськ та Донецьк, селах Свистуни, Амвросіївка, Шахтарськ Донецької області.
До функцій зазначеного формування входило здійснення збройного опору Збройним силам України, правоохоронним органам та органам влади України, шляхом проведення військових операцій, із застосуванням живої сили, артилерійських систем, зенітно-ракетних комплексів, вогнепальної зброї, здійснення вибухів, підпалів та обстрілів, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людей.
Крім того, представники ДНР здійснили збройне незаконне захоплення частини території Донецької області та до цього часу продовжують вчиняти тяжкі та особливо тяжкі злочини.
Зазначені не передбачені законом збройні формування з моменту створення мали організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну. Крім того, учасники не передбачених законом збройних формувань озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, мають тяжке військове озброєння та військову техніку.
Також, в батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 » визначено механізм вступу до них, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
Приблизно 3-4 червня 2014 року, більш точної дати встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виїхав зі свого постійного місця проживання з м. Маріуполь Донецької області до м. Донецьк, де вступив до не передбаченого законом збройного формування ДНР, а саме до лав батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснював чергування у приміщенні адміністративної будівлі Управління СБ України в Донецькій області - місці дислокації вказаного формування.
При цьому, ОСОБА_5 , вступаючи до не передбаченого законом збройного формування - батальйону «Патріот», був достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.
У подальшому, ОСОБА_5 керівниками вказаного незаконного збройного формування було доведено його обов`язки військової служби у вказаному незаконному збройному формування, щоденний розпорядок дня, правила поведінки, вимоги субординації.
Надалі, приблизно 17-19 червня 2014 року, більш точної дати встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 з власної ініціативи перейшов до складу іншого не передбаченого законом збройного формування ДНР - «Семенівський батальйон» на посаду стрільця.
З метою виконання покладених на нього керівництвом не передбаченого законом збройного формування обов`язків, ОСОБА_5 отримав від його учасників військову форму та вогнепальну автоматичну зброю, а також, з метою конспірації при спілкуванні - позивний « ОСОБА_6 ».
ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді стрільця, із середини червня по вересень 2014 року, озброєний вогнепальною зброєю (автоматом АК-74), приймав участь в бойових зіткненнях з підрозділами ЗС України та чергуваннях на облаштованих бойових позиціях в районі м. Слов`янськ Донецької області, та залучався до чергувань у місцях дислокації «Семенівського батальйону» - містах Краматорськ, АДРЕСА_3 , а також виконував інші завдання керівництва зазначеного не передбаченого законом збройного формування.
У вересні 2014 року ОСОБА_5 з мотивів страху бути позбавленим життя чи здоров`я за умови продовження участі у діяльності зазначеного не передбаченого законом збройного формування, прийняв рішення вийти з його складу та виїхав через непідконтрольний пункт пропуску з України до російської федерації.
Разом з тим, після повернення в 2015 році до місця свого проживання на територію України до квітня 2022 року ОСОБА_5 не повідомив органи державної влади України чи органи місцевого самоврядування про свою участь у діяльності вищевказаних не передбачених законом збройних формувань, а його злочинна діяльність була виявлена співробітниками УСБУ в Полтавській області.
Дії ОСОБА_7 підлягають кваліфікувати за ч. 2 ст.260 КК України, тобто участь у діяльності не передбачених законом.
Під час досудового розслідування, відповідно до вимог ст.472 КПК України, між прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_8 , 15 червня 2022 року укладена угода про визнання винуватості .
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, розкаювався та зазначив всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення, зазначив, що гроші за час участі його у діяльності не передбаченого законом збройного формування не отримував, умов про отримання грошей за свою участь не висував, наполягав на затвердженні укладеної угоди від 15 червня 2022 року.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник у суді просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.260 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість за ч. 2 ст. 260 КК України у зазначеному діянні. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 260 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст..75 КК України звільнити останнього від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком. Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені. Судом вивчалась особа ОСОБА_5 , який в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації та фактичне місце проживання, за яким добре характеризується.
Судом встановлено, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином. При цьому, суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім цього, суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань від учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ч. 3 ст. 314, статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду від 15 червня 2022 року про визнання винуватості, укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 2 ст. 260 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15 червня 2022 року покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: мобільний телефон Redmi, в корпусі зеленого кольору, та мобільний телефон Meizu у корпусі синього кольору, з пошкодженнями у вигляді тріщин на екрані, які відповідно до постанови слідчого від 21 квітня 2022 року, зберігаються при кримінальному провадженні повернути власнику.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Октябрський районний суд м. Полтави з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.
Крім того ОСОБА_5 роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СуддяОСОБА_1