Справа № 461/4442/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/939/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференціїапеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29 серпня 2022 року про накладення арешту на майно,

з участю адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 задоволено.
Накладено арешт на автомобіль марки "Volkswagen Golf, VIN НОМЕР_1 , декларантом при ввезенні якого є ТОВ "ЛЕТ БАЙ КАР", що знаходиться за адресою: м. Київ, Незалежності Майдан, буд.2 офіс 622, особою відповідальною за фінансове врегулювання та особою, яка придбала автомобіль - ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29 серпня 2022 року, скасувати вказану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 повернути транспортний засіб "Volkswagen Golf, VIN НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що оскаржуване рішення прийняте із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, а відтак має бути скасоване.

Зазначає, що неправильне застосування передбачених законом підстав для арешту майна полягає у тому, що вказаний транспортний засіб, як у момент ДТП, та після зіткнення перебував на причепі-платформі, на якому вони перевозились.

Вказує, що слідчий зазначає, що на вказаному транспортному засобі є наявні сліди вчинення злочину та пошкодження. З фактом пошкоджень, апелянт погоджується, оскільки транспортний засіб куплений на страховому аукціоні в США з наявними пошкодженнями, що підтверджується як фото звітом від перевізника так і інформацією з джерела «BidFax».

Наголошує, що залишається невстановленим фактом, яким чином автомобіль, що знаходився на причепі-платформі, як в момент зіткнення транспортних засобів, так і після міг отримати наявні сліди злочину і як перебування транспортного засобу у власника може вплинути на проведення слідчих експериментів та ряду експертиз, також не відомо.

Також звертає увагу на те, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містить зазначений транспортний засіб, а також яким чином вказане майно може бути використано як знаряддя вчинення злочину, відтак не доведено, що транспортний засіб, на який накладено арешт оскаржуваною ухвалю містить ознаки речового доказу.

В обгрунтування пропуску строку апеляційного оскарження покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена без участі власника майна, останньому не вручалась, про вилучення транспортного засобу ОСОБА_7 був повідомлений працівниками компанії, яка надавала послуги купівлі та подальшому супроводженню доставки транспортного засобу.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду будучи повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до пункту 7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею першої інстанції було дотримано в повному обсязі.
Згідно з матеріалами справи, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000423 від 25.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.08.2022, в ході огляду було вилучено автомобіль марки "«Volkswagen Golf», VIN НОМЕР_1 .
Постановою слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 26.08.2022 автомобіль марки «Volkswagen Golf», VIN НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно наявної в матеріалах клопотання форми МД-2 електронного декларування від 22.08.2022, декларантом при ввезенні автомобіля марки «Volkswagen Golf», VIN НОМЕР_1 , є ТОВ «ЛЕТ БАЙ КАР», місце знаходження м.Київ, майдан Незалежнотсі, 2 оф. 622, особою відповідальною за фінансове врегулювання ОСОБА_7 , паспорт № НОМЕР_2 , орган що видав 3510, дата видачі 22.06.2016, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно наявного в матеріалах клопотання інвойсу №32736739 від 19.04.2022, рахунок за купівлю автомобіля марки «Volkswagen Golf», VIN НОМЕР_1 виставлено на ім`я ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
26 вересня 2022 року старший слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Golf», VIN НОМЕР_1 .
Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000423, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що на автомобілі марки «Volkswagen Golf», VIN НОМЕР_1 , є наявні сліди злочину, та сам автомобіль є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз, без надання експертам вказаного автомобіля, останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан автомобіля, а також механізм настання ДТП, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП. Також, слідчим суддею враховано, що передання на зберігання вказаного автомобіля власнику чи іншим уповноваженим на те особам, створить реальну загроз забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину, шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).
Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.
Окрім того, колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Вказані норми невраховані апелянтом в його доводах, що вказує на необґрунтованість апеляційних вимог.
При цьому покликання апелянта на те, що накладений арешт є неправомірним втручанням у право власності ОСОБА_7 не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки при накладенні такого враховано «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав власника майна. Крім того, накладення арешту на майно не припиняє права власності особи та інших майнових прав, а лише тимчасово обмежує їх.
Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.
З огляду на викладене, заявлені апелянтом доводи належними та достатніми доказами не підтверджені.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

поновитиадвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29 серпня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29 серпня 2022 року про накладення арешту на майно, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: