Справа № 588/984/18
Провадження № 1-кп/588/4/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 30.05.2017 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Роздольне Родинського району Алтайського краю Російської Федерації, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Тростянецького районного суду Сумської області перебуває указане кримінальне провадження, яке надійшло до суду 18.06.2018.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 16 липня 2001 року його прийнято на посаду сторожа молочно-тваринного комплексу №1 ТДВ «Маяк», що розташований за адресою: вул.Слобідська, 56а, с.Боромля Тростянецького району Сумської області. Відповідно до посадової інструкції сторожа, з якою ОСОБА_4 ознайомлений під особистий підпис, він забезпечує охорону товарно-матеріальних цінностей, в тому числі охорону товарно-матеріальних цінностей молочно-тваринного комплексу №1 ТДВ «Маяк». У зв`язку з виконанням своїх вищевказаних обов`язків ОСОБА_4 мав вільний доступ до території та всіх приміщень, що там розташовані в ТДВ «Маяк». В період часу з квітня до травня місяця 2017, точна дата в ході досудового слідства не встановлена, ОСОБА_4 , маючи прямий корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи таємно від оточуючих, під час перебування на робочому місці відповідно до графіку роботи, з приміщення складу та будівлі корівника, вчинив крадіжку майна, належного ТДВ «Маяк». ОСОБА_4 , залишаючись непоміченим для оточуючих, таємно з території МТК №1 переніс до свого домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , комбікорм для ВРХ в кількості 840 кг та комбікорм (гранули) 625 кг, що зберігався в приміщенні складу, фрагменти обладнання стійлового залу фірми «DeLaval» (бугель) в кількості 12 шт., одні ворота доїльного залу та одну поїлку для худоби, що зберігалися в приміщенні корівника, чим вчинив таємне викрадення вказаного майна. Отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 з фрагментів обладнання стійлового залу «DeLaval» (бугель) виготовив металеві стовпчики, які були використані ним для будівництва паркану біля власного господарства, а решту майна зберігав вдома для власного користування, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій стороні ТДВ «Маяк» майнову шкоду, яка відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи №1698-1701 від 27.12.2017, складає 32216 грн 50 коп.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України. Також захисник надав суду письмове клопотання ОСОБА_4 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає, однак наполягає на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України. Наслідки закриття провадження за строками давності, тобто з нереабілітуючих підстав, йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 , щодо задоволення поданого клопотання не заперечив, вказавши, що в даному кримінальному провадженні закінчилися строки давності, передбачені ст. 49 КК України, що є підставою для його закриття.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення і кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України слід закрити, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1, 2 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав. У загальній частині КК України передбачено підстави звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України.) Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

За змістом положень ст. 44, 49 КК України, за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує та відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд враховує, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в редакції станом на час його вчинення (квітень-травень 2017 року), санкція якої передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботами на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Чинна редакція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 КК України, у редакції станом на квітень-травень 2017 року, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, визначено як злочин середньої тяжкості.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 49 КК України, в редакції станом на квітень-травень 2017 року, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Чинна редакція ст.12 КК України відносить кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України до кримінальних проступків. При цьому, згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України, в чинній редакції, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Тому, враховуючи вимоги ст. 4 та 5 КК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , слід застосувати положення статей 12, 49 та ч. 1 ст. 185 КК України в редакції, яка діє на даний час, оскільки норми вказаних статей поліпшують його становище.

Таким чином, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків і з дня його вчинення пройшло більше трьох років, що згідно зі ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні не встановлено обставин, з якими Закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від досудового розслідування або суду чи вчинив нові кримінальні правопорушення, що підтвердили під час судового засідання учасники кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинуваченим заявлено клопотання про закриття провадження і останній надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, слід закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 314, 369-372, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2017 за № 0000235 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1