В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2021 року за №0003374 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.04.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років,

- 07.03.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки та 6 місяців,

- 03.04.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки; звільнився 03.09.2021 року по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 29.11.2021 року між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою для їх розгляду по суті.

Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України табезпосередньо можливості затвердження укладених угод.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоди про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України вповному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останніх, визначені ст. 476 КПК України.

Потерпілий Нестеренко, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст.473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зауважив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, тож просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.
Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та закону приходить до наступного.
Статтею 468 КПК України визначено, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України визнаючи, шляхом їх укладення доведеним наступне.
Так, 22.11.2021 року приблизно о 12 год. 45 хв. у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину «Продукти 24», де розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_5 , побачив мобільний телефон у останнього, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, ОСОБА_3 , взяв із столу, за яким разом розпивали спиртні напої, мобільний телефон марки «Redmi 9А Granite Gray», вартістю 3000 гривень 00 копійок, де в подальшому впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, помістив вище вказаний мобільний телефон до своєї кишені куртки у яку він був одягнений.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_3 з мобільним телефоном, який знаходилися у нього в зовнішній кишені куртки, з місця вчинення злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, здавши того ж дня в ломбард «Скарбниця» за адресою: м. Київ, пр-т Мира, 2/3.

Так, своїми протиправним діями ОСОБА_3 , завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 , на суму 3000 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України..

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК Українита порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК Українидля відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

Таким чином, судом, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України тазакону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою суду від 07.03.2022 року за клопотанням обвинуваченого було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 22.11.2021 року по 09.03.2022 року.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення укладену 29.11.2021 року між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.11.2021 року за №0003374.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання, зарахувавши в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 22.11.2021 року по 09.03.2022 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- диск на якому розміщений відеозапис, з камер відеоспостереження з ломбарду «Скарбниця» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- диск на якому розміщений відеозапис особистого обшуку ОСОБА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Хонор», в якому знаходилася сім карта потерпілого, переданий на зберігання ОСОБА_7 - залишити у володінні власника.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: