Справа № 274/5039/22
Провадження № 1-кс/0274/1156/22

У Х В А Л А
21.09.2022 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Червоне Андрушівського району, Житомирської області, українцю, громадянину України, з середньою - спеціальною освітою, непрацюючому, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимому,
в с т а н о в и в :
21.09.2022 р. ст.слідча СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернулася до суду із зазначеним клопотанням, згідно якого просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, а саме: своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
Санкцією ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Також в клопотанні орган досудового розслідування вказує на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи дані щодо особи ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, тому перебуваючи на волі, підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
20.09.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Зазначив, що існують наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, тому перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовився надати пояснення по справі.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поклався на розсуд суду.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
20.09.2022 р. о 10-15 год ОСОБА_5 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
20.09.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 16.09.2022 р. близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у садку на відстані близько 450 метрів від будинку АДРЕСА_3 , вказана ділянка має наступні географічні координати 50.0082807, 28.9905864, Андрушівської ТГ, Бердичівського району, Житомирської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив із своєю знайомою
ОСОБА_8 , яка перебувала поряд з ним, у словесний конфлікт. В ході зазначеного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою позбавлення ОСОБА_8 життя, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих між ними неприязних відносин, ОСОБА_5 16.09.2022 р. близько 22 год. 30 хв. підійшов до ОСОБА_8 , яка перебувала в садку на відстані близько 450 метрів від будинку АДРЕСА_4 , та за допомогою сили обох рук повалив ОСОБА_8 на землю, після чого, тримаючи її на землі, за допомогою коліна правої ноги та за допомогою сили рук, почав здавлювати її шию, внаслідок чого умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_8 , яка настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї.
Своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме:
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_9 від 18.09.2022 р.;
-протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 19.09.2022 р.;
-протокол огляду місця події від 19.09.2022 р.;
-протокол огляду місця події від 19.09.2022 р.;
-протокол огляду місця події (трупа) від 19.09.2022 р.;
-протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 ;
-протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 ;
-протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;
-протокол огляду відео від 20.09.2022 р.;
-протокол огляду місця події від 20.09.2022 р.;
-інші матеріали кримінального провадження.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Відповідно до п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 р. № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилалися слідчий у клопотанні і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Також в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Встановлено, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, непрацездатних осіб на утриманні не має, тобто, соціальні зв`язки останнього є нестійкими та несформованими. Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 після вчинення кримінального правопорушення залишив місце події, переховувався від органів досудового розслідування, на даний час не співпрацює зі слідством. Зазначене свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає на території Андрушівської ОТГ, де мешкають потерпіла та свідки, в тому числі, неповнолітні свідки, на яких підозрюваний може здійснювати вплив, так як перебуває з ними у дружніх відносинах, а тому перебуваючи на волі, знаючи місце проживання потерпілої та свідків, підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показань та уникнення від кримінальної відповідальності. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що в ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не було надано жодних доказів на підтвердження позитивної характеристики ОСОБА_5 , наявних у нього місця працевлаштування, сім`ї чи утриманців.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Також враховуючи ті обставини, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, відтак, можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий та прокурор в судовому засіданні.
Крім того, слідчий суддя враховує і те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий умисний злочин, направлений на позбавлення життя людини, основними свідками в даному кримінальному провадженні є потерпіла та неповнолітні свідки, на яких він може впливати з метою зміни їх показів, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за вчинений злочин, злочин є насильницьким, життя людини є найвищою соціальною цінністю, тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за доцільне не обирати розмір застави в кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, - 60 днів.
Строк тримання під вартою обраховувати з часу затримання ОСОБА_5 - з 10 години 15 хвилин 20 вересня 2022 року по 10 годину 15 хвилин 18 листопада 2022 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1