Провадження № 1-і/638/44/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2020 року за № 0002147 та 01 вересня 2021 року за № 0001337, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2020 року за № 0002147 та 01 вересня 2021 року за № 0001337, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, до 28 серпня 2022 року включно.
19 серпня 2022 року прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено про існування ризику переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений офіційно непрацевлаштований, законного джерела існування не має.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Обвинувачений та його захисник зазначили, що при вирішенні клопотання покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, за вчинення яких, зокрема, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 21 січня 2022 року, визначено суму застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800,00 грн.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 28 серпня 2022 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 уродженець м. Горлівка, Донецької області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: м. Горлівка (точну адресу обвинувачений не зазначив), фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», малолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, інвалідностей не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2021 року обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено у розшук у зв`язку з ухиленням від явки до суду.
ОСОБА_4 , будучи обізнаним про наявність відносно нього на розгляду суду кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, у зв`язку з чим обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за рядом епізодів.
Враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про існування ризиків, зазначених прокурором, зважаючи на відсутність у обвинуваченого міцних родинних та соціальних зв`язків, місця мешкання та роботи в м. Харкові.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення останнім злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у скоєні злочину, у вчиненні якого обвинувачується; приймаючи до уваги, дані про особу обвинуваченого, який не має офіційних джерел отримання прибутку, не одружений, за місцем реєстрації не проживає, осіб на утриманні не має, що свідчить, про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого.
При цьому суд керується принципом презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 23 жовтня 2022 року.
Згідно ст. 205 КПК України ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що згідно рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2020 року за № 0002147 та 01 вересня 2021 року за № 0001337, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів, тобто до 23 жовтня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1