Єдиний унікальний номер 205/4019/22
Провадження № 1-кп/205/824/22
У Х В А Л А
28 липня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000498 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, фізична особа-підприємець, одруженого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не маючого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та угоду у даному кримінальному провадженні, укладену 6 липня 2022 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

7 липня 2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000498 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 6 липня 2022 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується утому, що він, у 20-х числах березня 2022 в денний час, більш точної дати та часу досудовим розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи в балці поблизу будинку № 43 по вул. Кедрова в м. Дніпро, побачив в траві пакет, розгорнувши який, виявив предмет схожий на саморобну вогнепальну зброю - пістолет, патрони до нього та гільзи.

Після чого, ОСОБА_3 впевнившись, що знайдений ним предмет за конструктивними ознаками є вогнепальною зброєю, маючи умисел на носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом привласнення знайденого, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, придбав вказаний предмет, схожий на саморобну вогнепальну зброю та переніс за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де сховавши в господарському приміщенні на території вказаного домоволодіння, почав зберігати без передбаченого законом дозволу.

26 травня 2022 в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , маючи умисел на носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, взявши пакет з предметом схожим на саморобну вогнепальну зброю, патронами до нього та гільзами, діючи умисно, переніс їх на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де почав вживати алкогольні напої з мешканцями вказаного домоволодіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7

26 травня 2022 в період часу з 23 години 40 хвилин до 23 години 59 хвилин, в ході проведення слідчим огляду місця події на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено металевий предмет схожий на саморобну вогнепальну зброю, 9 предметів схожих на патрони, 13 предметів схожих на гільзи від патронів, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-22/13483-БЛ від 03.06.2022 є: металевий предмет, схожий на саморобну вогнепальну зброю - однозарядний гладкоствольний пістолет, виготовлений саморобним способом та є вогнепальною зброєю; 11 предметів схожих на патрони - є мисливськими патронами 12 калібру та є бойовими припасами; 13 предметів схожих на гільзи - є стріляними гільзами мисливських патронів 12 калібру та є складовими частинами бойових припасів, які ОСОБА_3 незаконно носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування, як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання, вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

6 липня 2022 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 з іншого боку, укладена угода про визнання винуватості, за умовами п. 3 якої підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Також, відповідно до п. 4 вказаної угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України у видні позбавлення волі на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробування, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також, відповідно до п. 5 угоди підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування відповідно до ст. 124 КПК України погоджується на справту витрат на проведення судової експертизи зброї в сумі 4118,88 грн. та судової трасологічної експертизи в сумі 755,12 грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 угоду підтримав та просив її затвердити вироком суду з призначенням узгодженого сторонами угоди покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 також угоду підтримав, просив її затвердити, зазначивши, що йому зрозумілі всі обставини пред`явленого йому обвинувачення, умови угоди, наслідки її укладання та затвердження. Зазначив, що угоду укладав добровільно у присутності захисника.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також угоду підтримав, просив її затвердити вироком суду. Зазначив, що угоду було укладено його підзахисним у його присутності, добровільно. Метою укладання угоди є узгодження мінімального покарання, передбаченого статтею обвинувачення та звільнення ОСОБА_3 від покарання з випробуванням, що він вважає процесуально прийнятною позицію його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, укладену сторонами угоду про визнання винуватості, заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про відмову у затвердженні угоди з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України або закону , а також у разі, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги до змісту угоди про визнання винуватості визначаються ст. 472 КПК України, згідно якої в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Натомість, вищевказаних вимог процесуального закону, в угоді про визнання винуваті не відсутнє зазначення про беззастережне визнання обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Замість цього, в угоді міститься умова, відповідно якої підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Суд вважає, що за зобов`язання підозрюваного у майбутньому визнати обвинувачення в обсязі підозри не є беззастережним визнанням винуватості у розумінні ст. 472 КПК України, оскільки таке само по собі таке зобов`язання містить умови та обставини його процесуальної реалізації, що, у свою чергу, утворюють застереження при визнанні обвинуваченим своєї вини.

Також, у порушення вимог ст. 472 КПК України угода про визнання винуватості не містить узгодженого сторонами угоди покарання, а містить лише згоду сторін на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі та згоду на звільнення його від призначеного покарання з випробуванням на підстав ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Окрім того, ст. 472 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які зазначаються в чи можуть бути зазначені сторонами в угоді про визнання винуватості. Натомість, п. 5 угоди, укладеної між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 передбачає покладення на ОСОБА_3 обов`язку на сплату витрат на проведення судових експертиз, що не передбачено нормами ст. 472 КПК України та суперечить вимогам ст. 124 КПК України, відповідно до яких витрати на проведення судових експертиз стягуються з обвинуваченого на підставі обвинувального вироку за умови їх документального підтвердження.

Таким чином, зазначення в угоді про визнання винуватості обов`язку підозрюваного, обвинуваченого сплатити процесуальні витрати, в тому числі й витрати на проведення судових експертиз, порушують права та законні інтереси самого обвинуваченого, оскільки даний обов`язок штучно утворює додаткову підставу ініціювання питання про скасування вироку суду на підставі угоди у зв`язку з невиконанням засудженим її умов.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що приводом для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування у даному кримінального провадження послужив рапорт інспектора взводу 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області, згідно якого 26.05.2022 року екіпаж патрульної поліції № 423 отримав виклик на АДРЕСА_3 , відповідно якого, заявником зазначено про те, що декілька чоловіків у стані алкогольного сп`яніння ходять по вулиці Кедрової в м. Дніпро де стріляють з вогнепальної зброї, у зв`язку з чим пошкодили транспортний засіб.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що під час вилучення у нього вогнепальної зброї, яка є предметом інкримінованого кримінального правопорушення, він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим не пам`ятає чи стріляв він з неї чи ні. Натомість, зазначив, що він відшкодував заподіяні збитки, пов`язані з пошкодженням транспортного засобу, шляхом заміни скла, оскільки власник транспортного засобу пред`явив до нього такі вимоги і він проти них не заперечував.

Факт відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу також підтвердив й прокурор у судовому засіданні, при цьому зазначивши, що дані обставини виходять за межі пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.

Суд, враховуючи принцип диспозитивності, який, у відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України полягає у тому, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, наголошує, що наявність у матеріалах кримінального провадження відомостей, що вказують на відмінність фактичних подій кримінального правопорушення тим обставинам, які викладені у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, утворює розумні сумніви щодо добровільності укладання угоди у кримінальному провадженні, зокрема через укладання підозрюваним, обвинуваченим угоди під тиском обставин, які не знайшли своє відображення в умовах угоди, що у свою чергу, є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, у разі відмови у затвердженні угоди у кримінальному провадженні досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості була укладена ним з підозрюваним ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування до його завершення та складання й затвердження обвинувального акту, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , у свою чергу, був складений після укладання угоди та за результатами укладеної угоди.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні було встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості фактично було укладено сторонами до завершення досудового розслідування, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про неможливість подальшого здійснення судового провадження та необхідність повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-372, 469-474 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні угоди укладеної 6 липня 2022 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000498.

Кримінальне провадження № 0000498 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

Повторне звернення з угодою у даному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1