Справа № 476/241/22
Провадження № 1-кп/476/35/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року Єланецький районний суд
Миколаївської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 30.05.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000107, по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єланець Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова вища, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України
ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що на початку квітня 2022 року ОСОБА_5 помістив до салону автомобіля Iveco н/з НОМЕР_1 шаблю та холодну зброю саморобний ніж, виготовлений за типом ножів мисливського загального призначення, з метою самозахисту. Усвідомлюючи, що вказаний предмет є холодною зброєю, носіння якої без передбаченого законом дозволу заборонено, ОСОБА_5 в період з початку квітня 2022 року по 29 травня 2022 року здійснював транспортування холодної зброї у вказаному автомобілі.
29.05.2022 року близько 12:25 години ОСОБА_5 був зупинений військовослужбовцями та під час перевірки документів, в салоні автомобіля Iveco н/з НОМЕР_1 останніми було помічено предмет зовні схожий на шаблю та ніж.
29.05.2022 року під час огляду місця події, на вимогу поліцейських, які були викликані військовослужбовцями, ОСОБА_5 видав холодну зброю колюче-ріжучої дії саморобний ніж, виготовлений за типом ножів мисливських загального призначення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні вищевказаного правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що на початку квітня 2022 року він помістив до салону автомобіля Iveco н/з НОМЕР_1 шаблю та саморобний ніж, з метою самозахисту, і до 29 травня 2022 року здійснював транспортування холодної зброї у вказаному автомобілі. 29.05.2022 року на блок посту він був зупинений військовослужбовцями та під час перевірки документів в салоні його автомобіля було помічено шаблю та ніж. Після цього останні викликали працівників поліції, яким від видав холодну зброю.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за викладених вище обставин.
Наведені вище дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України як носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Судом досліджені також характеризуючі матеріали на ОСОБА_5 згідно яких обвинувачений зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується позитивно. На поведінку ОСОБА_5 заяви та скарги до виконкому селищної ради не надходили. До адміністративної відповідальності не притягувався.
Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_5 старший інспектор Вознесенського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області встановив, що ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення зводиться до середнього рівня ризику, а також середнього рівня ризику небезпеки для суспільства, в тому числі і для окремих осіб. Проте, орган з питань пробації вважає можливим виправленням ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує, як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обтяжуючі покарання обставини відповідно до ст. 67 КК України відсутні.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, його ставлення до вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, суспільну небезпечність даного злочину, обставини за яких було вчинено злочин, наслідки, що настали від злочину, думку прокурора щодо покарання, яке необхідно призначити, висновок органу пробації, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, у вигляді обмеження волі. Також суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізолювання від суспільства з застосуванням до нього ст. 75 КК України. Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (два) роки обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на проведення експертизи зброї в сумі 2454 (дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири) грн. 14 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Речові докази по справі:
- холодна зброя колюче-ріжучої дії саморобний ніж, виготовлений за типом ножів мисливських загального призначення, що передано до камери зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області знищити.
Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.
На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1