Справа № 991/2854/22
Провадження №11-сс/991/257/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: адвокат ОСОБА_5 , прокурор ОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні апеляційну адвоката ОСОБА_5 в інтересах третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.08.2022 про арешт майна за клопотанням детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 (далі апеляційна скарга).
Історія провадження
1.16.08.2022 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду в кримінальному провадженні № 0000676 від 07.06.2022 (далі також ухвала слідчого судді) задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_9 , погоджене Генеральним прокурором ОСОБА_10 , про арешт майна.

2.24.08.2022 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга, в подальшому (29.08.2022) надійшли доповнення до апеляційної скарги.

3.25.08.2022 ухвалою суддя-доповідач призначив апеляційну скаргу до розгляду в судовому засіданні колегією суддів.

Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали
4.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт на: (1) планшет Apple iPad серійний номер DMPDM2B3NTGR у чохлі (далі планшет); (2) грошові кошти у розмірі 49 000 Євро, 200 000 грн та 10 500 доларів США (далі грошові кошти); (3) візитну картку народного депутата України ОСОБА_8 мовою оригіналу «Andriy Derkach»; (4) флеш-накопичувач Apacer в корпусі чорного кольору (далі флеш-накопичувач Apacer); (5) флеш-накопичувач Sony 16 Gb в корпусі чорного кольору (далі флеш-накопичувач Sony); (6) оригінал договору оренди індивідуального (банківського) сейфу № 06/Д1-В43/5810 від 22.05.2017, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 про оренду останнім банківського сейфу; (7) копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 від 14.06.2021.

5.Слідчий суддя зазначив, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000676 від 07.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 111, частиною 4 статті 368, частиною 3 статті 209 Кримінального кодексу України (далі КК), за фактом отримання неправомірної вигоди народним депутатом України ОСОБА_8 в особливо великому розмірі та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, вчинених в особливо великому розмірі.

6.Обґрунтованість припущення про вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень мотивовано таким: (1) 05.05.2022 Шевченківським районним судом міста Києва було затверджено угоду про визнання винуватості та винесено вирок ОСОБА_12 на підставі матеріалів, зібраних у кримінальному провадженні № 0000227 від 21.09.2020; (2) досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні було встановлено, що ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб з 2016 року до 03.03.2022, умисно, на виконання завдань представників іноземної організації співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ГУ ГШ ЗС рф), надавав їм допомогу в проведенні підривної діяльності проти України; (3) ОСОБА_12 , допитаний як свідок в цьому провадженні, пояснив, що виступав у ролі «кур`єра» і його основним обов`язком було отримання грошових коштів у конвертаційних центрах від ГУ ГШ ЗС рф та їх подальша передача для ОСОБА_8 через його довірених осіб, вказані грошові кошти протягом 2019-2021 років він привозив до приймальні народного депутата в Києві ( АДРЕСА_1 ).

7.Необхідність задоволення клопотання детектива обґрунтована наступним: (1) у результаті обшуку 26-27.07.2022 детективами НАБУ у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , якою користувався ОСОБА_8 та яка на праві власності належить його колишній дружині ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено, серед іншого, речі, грошові кошти та документи, зазначені в пункті 4 цієї ухвали; (2) постановою детектива ОСОБА_9 від 28.07.2022 усі вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні; (3) відповідно до протоколу огляду від 28-29.08.2022 було оглянуто флеш-накопичувач Apacer в корпусі чорного кольору, флеш-накопичувач Sony 16 Gb в корпусі чорного кольору та флеш-накопичувач Transcend 8GB білого кольору, за результатами огляду виявлено інформацію, яка становить значення для досудового розслідування на флеш-накопичувачах Apacer та Sony (аудіо файли інтерв`ю ОСОБА_8 українською та англійською мовами) та створено побітові копії у файли образів, які збережені; (4) постановами детектива від 28.07.2022 призначені комп`ютерно-технічні експертизи планшета Apple iPad серійний номер DMPDM2B3NTGR та флеш-накопичувачів Apacer в корпусі чорного кольору та Sony 16 Gb в корпусі чорного кольору; (5) копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 від 14.06.2021 підтверджує наявність сталих соціальних зав`язків цивільної дружини ОСОБА_8 ОСОБА_7 на території Російської Федерації, а тому має доказове значення; (6) факт користування ОСОБА_8 даною квартирою підтверджується матеріалами провадження, виявленням в ній особистих речей ОСОБА_8 , його персональних документів, зокрема службового посвідчення народного депутата України, трудової книжки, автобіографії, військового квитка, посвідчень про нагородження ОСОБА_8 заохочувальною відзнакою, закордонних паспортів, свідоцтва про народження, довідки про доходи, що підтверджується протоколом огляду карти пам`яті, яка є додатком до протоколу обшуку від 26-27.07.2022 приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 та містить відеофайли із відеозаписом проведення слідчої дії та фотозображення речей і документів; (7) з протоколу огляду від 28.07.-01.08.2022 вбачається, що доступ до планшетного комп`ютера Apple iPad серійний номер DMPDM2B3NTGR обмежено логічним захистом, а тому провести його огляд не вдалось з технічних причин; (8) у вказаній квартирі виявлено особисті та персональні речі, документи, які належать виключно ОСОБА_8 , що вказує на те, що останній користувався даною квартирою, що не виключає приналежність вилучених грошових коштів саме йому; (9) факт перебування частини вилучених коштів в банківській упаковці вказує на необхідність перевірки обставин їх отримання в банку, часу, місця та особи, яка їх отримала; наведене дасть підстави встановити походження виявлених в сейфі грошових коштів та їх значення для досудового розслідування; (10) наведені стороною захисту доводи не спростовують версії обвинувачення щодо можливого незаконного походження цих коштів, а тому на даний час питання повернення вилучених із сейфу грошових коштів є передчасним, а наведені вище обставини підлягають детальному дослідженню в ході проведення досудового розслідування; (11) щодо копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 та громадянина рф ОСОБА_11 , адвокат в судовому засіданні не підтвердила та не спростувала факту укладення такого шлюбу, висловила сумніви щодо правдивості зазначеного документу, що вказує на необхідність перевірки такої інформації, що виправдовує застосування заходів забезпечення до вказаних документів; (12) детективом доведено, що азначене майно відповідно до положень статті 170 КПК відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК; (13) на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Вимоги і доводи апеляційної скарги
8.В апеляційній скарзі висловлена вимога скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива НАБУ.

9.Вимоги апеляційної скарги обґрунтовуються невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог КПК, а саме: (1) з клопотання та доданих до нього матеріалів очевидно не вбачається, що ОСОБА_8 отримав будь-яку неправомірну вигоду, яка могла би зберігатися в квартирі його колишньої дружини; більше того в протоколі допиту ОСОБА_12 зазначено, що ОСОБА_8 кошти від нього не отримував; (2) долучені до клопотання матеріали спростовують факт приналежності майна ОСОБА_8 , оскільки квартира, в якій проводився обшук (Б7-1 по АДРЕСА_3 ) на праві власності належить його колишній дружині, а адресою місця реєстрації свого місця проживання у декларації за 2020 рік він зазначав квартиру АДРЕСА_4 ; (3) візитна картка ОСОБА_8 не може свідчити про перебування там самого ОСОБА_8 , оскільки він міг залишити її колишній дружині; (4) договір оренди банківського сейфу ОСОБА_8 припинив свою дію ще в травні 2018 року, до розлучення з ОСОБА_7 ; (5) їх спільні подорожі після розлучення можуть бути обумовлені наявністю трьох спільних дітей; (6) детективом не надано доказів того, що довіреності були оформлені після розлучення, чи після початку імовірної співпраці ОСОБА_8 з розвідувальним органом РФ; (7) сторона обвинувачення зобов`язана довести поза розумним сумнівом, що вилучені речі є речовими доказами, а не можуть ними бути та мають значення для кримінального провадження, натомість у клопотанні викладені лише припущення, що такі речі можуть мати значення для кримінального провадження; (8) детективом не надано доказів про зв`язок вилученого планшету Apple Ipad саме з ОСОБА_8 , а не ОСОБА_7 , яка до того ж проживала в квартирі зі своїми дітьми; (9) рішення про вилучення флеш-носіїв є незаконним, під час обшуку не здійснювався їх огляд та копіювання із залученням спеціаліста; (10) з протоколу огляду вказаних носіїв від 28-29.07.2022 не вбачається, що доступ до них обмежувався системою логічного захисту; (11) щодо флеш-носія Transcend 8 Gb білого кольору в ухвалі зазначено, що він після огляду був повернутий володільцю, оскільки інформація на ньому не має доказового значення, втім вказане не відповідає дійсності, оскільки детективом було зазначено, що таке повернення лише планується і не стверджувала, що воно вже відбулося; (12) доцільність проведення експертного дослідження носіїв інформації (планшет та два флеш-носії), констатована слідчим суддею, не дорівнює підставі для накладання на нього арешту; крім того, з двох флеш-носіїв була зроблена побітова копія, що дозволяє проведення експертного дослідження з використанням таких копій, тому потреба в їх арешті є необґрунтованою та недоведеною детективом; (13) посилання в ухвалі слідчого судді на правову позицію в ухвалі АП ВАКС від 27.05.2021 є нерелевантним, оскільки обґрунтованість арешту майна в тій справі базувалась на інших об`єктивних обставинах (зокрема, виявленням певного листування із видаленням певних повідомлень у месенджерах); (14) грошові кошти вилучені з сейфу у квартирі, яка належить ОСОБА_7 , в якому також знаходились жіночі прикраси, пістолет, патрони та дозвіл на зброю на її ім`я, та чеки на жіночий брендований одяг (підтверджується фрагментами відеозапису слідчої дії), що свідчить про приналежність коштів саме ОСОБА_7 ; (15) слідчий суддя не взяв до увагу знаходження в квартирі великої кількості жіночого одягу, дитячих речей та предметів особистої жіночої гігієни; (16) посилання в ухвалі на висновок, що в одній з кімнат у чоловічій сумці чорного кольору поміж іншого виявлено сім пістолетних патронів калібром 9 мм із маркуванням «LUGER», не підтверджено доказами того, що вказана сумка є чоловічою (огляд не дає підстав про це стверджувати), а патрони належать ОСОБА_8 ; (17) загальна сума річного доходу ОСОБА_7 за 2020 рік складає більше 7 млн грн, що підтверджено копією відповідної податкової декларації та договорами оренди нерухомості; (18) накладення арешту на документи (договір оренди банківського сейфу, візитна картка ОСОБА_8 , копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ) обґрунтовано виключно наявністю постанови детектива про визнання цих документів речовими доказами, однак слідчий суддя не здійснив належну перевірку цієї постанови на предмет обґрунтованості, а сам факт її винесення не є підставою для арешту; (19) ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_11 не є фігурантами даного кримінального провадження; (20) саме детектив має довести відповідність вилучених речей ознакам речового доказу (зокрема, щодо ксерокопії свідоцтва про шлюб), представник власника майна не зобов`язаний підтверджувати чи спростовувати факти, наявні в ксерокопіях документів; крім того копія не є оригіналом документу у розумінні статті 99 КПК та не є його засвідченою копією, тому не може мати значення доказу для кримінального провадження; (21) жоден з ризиків щодо зникнення, пошкодження майна чи інших аналогічних негативних наслідків у клопотанні детектива не розкритий та не доведений; (22) долучені матеріали додані в незавірених копіях, тож суд не міг на них посилатися.

Позиції учасників провадження
10.У судовому засіданні адвокат підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
11.Прокурор заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення.
12.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).
Оцінка та мотиви Суду
13.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК).
14.Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен перевірити доводи апеляційної скарги щодо (1) належності вилучених грошових коштів та відповідності їх критеріям речових доказів; (2) відповідності критеріям речових доказів вилучених документів та електронних носіїв інформації; (3) способу та міри втручання у права особи застосованим заходом забезпечення кримінального провадження, зокрема, щодо вилучених коштів та електронних носіїв інформації.
(1) Щодо застосованого стандарту доказування при перевірці відповідності вилучених речей ознакам речових доказів, належності вилучених грошових коштів та відповідності їх критеріям речових доказів
15.Апелянт стверджує, що вилучені грошові кошти не відповідають критеріям речових доказів, через таке: (1) речові докази мають відповідати критеріям, визначеним у статті 98 КПК, натомість ні у клопотанні про арешт, ні у постанові про визнання речовими доказами від 28.07.2022 немає обґрунтування того, що вилучені грошові кошти є саме неправомірною вигодою; (2) в ухвалі не розкрито на підставі яких доказів слідчий суддя прийшов до висновку про безпосередній зв`язок вилучених коштів із обставинами розслідування в цьому провадженні; (3) детектив лише припускав, що вилучені кошти можуть бути неправомірною вигодою, оскільки ОСОБА_7 як власниця квартири участі в обшуку не приймала; (4) в судове засідання були надані докази про приналежність коштів ОСОБА_7 (відомості про доходи), які слідчий суддя безпідставно не врахував; (5) слідчий суддя не виключає приналежність коштів саме ОСОБА_8 з огляду на те, що у квартирі, де проводився обшук, виявлені особисті речі, документи, що належать йому, що в свою чергу вказує на те, що останній користувався квартирою; (6) у той же час слідчий суддя не взяв до уваги знаходження в квартирі численної кількості документів ОСОБА_7 , жіночих та дитячих речей, предметів особистої жіночої гігієни.
16.Суд відхиляє зазначені доводи, виходячи з наступного.
17.Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.
18.Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).
19.З огляду на положення частини 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.
20.Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.
21.Такими достатніми підставами (доказами) слідчим суддею правильно визнано, зокрема, те, що вилучені грошові кошти могли бути отримані ОСОБА_8 як неправомірна вигода від представників ГУ ГШ ЗС РФ.
22.Зазначене вбачається зі змісту: (1) вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2022 у справі № 761/7008/22, яким ОСОБА_12 засуджено за державну зраду, вчинену за попередньою змовою групою осіб, на підставі угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000227 від 21.09.2020; (2) протоколу тимчасового доступу до речей і документів зазначеного кримінального провадження від 27.06.2022 (том 1, а. с. 34-35), відповідно до якого було тимчасово вилучено серед іншого протоколи негласних слідчих (розшукових) дій (далі НСРД), протоколи допиту ОСОБА_12 , протоколи заходів, які тимчасово обмежують права людини, протоколи огляду тощо; (3) протоколів допиту ОСОБА_12 від 12.03.2022 (том 1 а. с.36-40, 56-57), за якими він показав, що співпрацював з жовтня 2016 року з ГУ (колишнє ГРУ) ГШ РФ, в середині лютого 2019 року ОСОБА_8 під час особистої зустрічі повідомив його про свою згоду на співпрацю з ОСОБА_13 (співробітник ГУ ГШ ЗС РФ), ОСОБА_8 неодноразово в період 2019-лютий 2022 року, в тому числі зі своєю довіреною особою, відвідував ГУ ГШ ЗС РФ у Москві, отримував завдання щодо підривної діяльності проти України, виконував їх, на початку серпня 2019 ОСОБА_14 (співробітник ГУ ГШ ЗС РФ) в Москві повідомив ОСОБА_12 про наявність в нього каналу відправки (перерахунку) коштів в Київ та подальшої передачі їх ОСОБА_8 , вказані кошти за вказівкою ОСОБА_15 мав отримувати ОСОБА_12 , призначенням цих коштів було фінансування діяльності ОСОБА_8 , його офісу та штату обслуговуючого персоналу; після отримання коштів ОСОБА_12 телефонував ОСОБА_16 (довірена особа ОСОБА_8 ), повідомляв про отримання коштів, останній у відповідь зазначав про необхідність перевезення їх до офісу ОСОБА_8 , де їх отримували різні люди; ОСОБА_12 за його «співпрацю» сплачували кошти як співробітники ГУ ГШ ЗС РФ, так і сам ОСОБА_8 ; ОСОБА_12 також пояснив, що передавав накопичувачі інформації від ОСОБА_8 співробітникам розвідувального органу РФ та в зворотньому напрямку. Так, 03.10.2019-06.10.2019, 17.11.2019-19.11.2019, 17.03.2020 ОСОБА_12 відвідував РФ, а вже 09.10.2019, 20.11.2019, 19.05.2020, 22.06.2020 та 09.07.2020 за участі народного депутата України ОСОБА_8 та інших осіб відбулись прес-конференції на такі теми: «Факти тиску посольства США на правоохоронні органи України з метою втручання у виборчий процес у США» (09.10.2019), «Нові факти про міжнародну корупцію, «Бурісму» та схему доведення України до банкрутства» (20.11.2019), «Нові факти міжнародної корупції і зовнішнього управління Україною» (19.05.2020), «Нові записи розмов, які свідчать про міжнародну корупцію і зовнішнє управління України» (22.06.2020), «Нові факти міжнародної корупції, а також зовнішнього управління Україною» (09.07.2020) (том 1 а. с. 58-60, 61-75). Основною метою вказаних виступів ОСОБА_8 , які набули значного суспільного резонансу, була дискредитація кандидата в президенти США Джозефа Байдена напередодні президентських виборів 2020 року у США та погіршення взаємовідносин між Україною та її стратегічним партнером Сполученими Штатами Америки; (4) протоколом огляду телефону ОСОБА_12 (том 1 а. с. 41-55), зокрема, повідомленням в додатку WhatsApp в діалозі між ними про те, що «гроші прийшли» (том 1 а. с. 53) та інших матеріалів кримінального провадження.
23.Іншими підставами можливої приналежності вилучених коштів ОСОБА_8 як неправомірної вигоди, отриманої ним від ГУ ГШ ЗС РФ, слідчий суддя правильно визнав: (1) факт користування квартирою, належній на праві власності ОСОБА_7 (колишній дружині ОСОБА_8 ), в якій проводився обшук, самим ОСОБА_8 з огляду на знаходження в ній багатьох його особистих речей, зокрема, його візитної картки, фотографій, службового посвідчення народного депутата України, трудової книжки ОСОБА_8 , автобіографії, військового квитка, посвідчень про нагородження ОСОБА_8 заохочувальною відзнакою, закордонних паспортів, свідоцтва про народження, довідки про доходи (підтверджується протоколом обшуку та відеозаписом ходу обшуку квартири); (2) виявлення та вилучення у сейфі, де зберігались вилучені кошти, оригіналу договору оренди індивідуального (банківського) сейфу, укладеного 22.05.2017 ОСОБА_8 з банком.
24.Суд погоджується з вказаними висновками слідчого судді, враховуючи також наступні обставини: (1) квартира, в якій проводився обшук (Б7-1 по АДРЕСА_3 ), зазначена як адреса місця проживання ОСОБА_8 у власноручно написаній ним автобіографії від 17.11.2014 (том 1 а. с. 172) та реквізитах сторін Договору оренди індивідуального (банківського) сейфу № 06/д-1-и43/5810 від 2.05.2017 (том 1 а. с. 160-163); (2) на наданому детективом відеозаписі ходу обшуку (micro-SD adapter, файл 0004, том 2 а. с. 3) зафіксовано, що в квартирі, серед іншого, знаходилось багато чоловічих речей (костюми, сорочки, взуття), при цьому будь-яких пояснень чи доказів про проживання у квартирі іншого чоловіка, ніж ОСОБА_8 , апелянт не надала; (3) вилучені в результаті обшуку флеш-носії містять файли з відео та аудіозаписами інтерв`ю ОСОБА_8 українською та англійською мовою; (4) квартира, належна ОСОБА_8 , та квартира, належна ОСОБА_7 , знаходяться в одному будинку, є сусідніми (Б7-2 та Б7-1 відповідно) та виходять в один спільний тамбур (том 1 а. с.143).
25.Наведені адвокатом доводи (про знаходження в квартирі багатьох жіночих та дитячих речей, зокрема, жіночих прикрас в сейфі, де знаходились кошти) та надані докази щодо достатності доходів самої ОСОБА_7 для підтвердження факту можливого володіння нею такою сумою коштів на цьому етапі не спростовують версію органу досудового розслідування, підтверджену відповідними доказами, з яких вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені грошові кошти відповідають ознакам речових доказів як гроші, набуті кримінально протиправним шляхом. Також твердження апелянта про добросовісне виконання ОСОБА_8 своїх батьківських обов`язків щодо виховання спільних з ОСОБА_7 неповнолітніх дітей, що проявляється, зокрема, у їх спільних з дітьми подорожах (перельотах) додатково підтверджує висновок про можливе спільне використання ними як колишнім подружжям квартири, в якій проводився обшук. Факт закінчення строку дії договору оренди ОСОБА_8 банківського сейфу кілька років тому, на що звертала увагу адвокат, та зберігання такого нечинного договору його колишньою дружиною ( ОСОБА_7 ) у надійному місці, яким є сейф, поряд з вилученими грошовими коштами, також свідчить про обґрунтованість версії сторони обвинувачення щодо спільного використання (проживання) колишнім подружжям квартири та імовірну належність вилучених коштів ОСОБА_8
(2) Щодо обґрунтованості арешту вилучених документів та електронних носіїв інформації
26.Враховуючи те, що: (1) арештовані документи стосуються ОСОБА_8 , який імовірно співпрацював з ГУ ГШ ЗС РФ в рамках проведення підривної діяльності проти України, за що систематично отримував кошти від цього розвідувального органу іноземної держави, та його колишньої дружини; (2) всі вони були виявлені за місцем проживання колишньої його дружини в квартирі, якою вони користувались спільно наявні достатні підстави вважати, що вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
27.При цьому Суд зазначає, що хоча вилучені документи і відповідають ознакам речових доказів, проте вони не можуть вважатися майном в розумінні положень статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), а тому їх вилучення та подальше зберігання стороною обвинувачення не порушує права володільця та не потребує судового контролю у вигляді вирішення питання про їх арешт.
28.Така позиція узгоджується з практикою ЄСПЛ, відповідно до якої документи визнаються майном у розумінні статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо вони мають економічну цінність для особи (становлять її економічні інтереси). Зокрема, ЄСПЛ розглядав як втручання у право мирного володіння майном (1) відкликання ліцензії на продаж алкогольних напоїв, оскільки її збереження було однією з визначальних умов ведення бізнесу компанією заявника (рішення у справі Tre Traktorer Aktiebolag v. Sweden, № 10873/84, 07.07.1989, § 53); (2) вилучення податковою поліцією оригіналів документів, які посвідчують право власності компанії-заявника на літаки. Саме відсутність у заявника цієї документації спонукала державні органи дійти висновку про неможливість встановлення власника літаків, що в подальшому призвело до їхнього продажу на публічному аукціоні третім особам (рішення у справі «East/West Alliance limited» проти України, заява № 19336/04, 23.01.2014, §§ 173-176).
29.Вилучені у цьому провадженні документи (візитна картка ОСОБА_8 , оригінал договору оренди ним банківського сейфу та ксерокопія свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 з ОСОБА_11 ) лише зберігають інформацію за допомогою знаків, зображення, але не наділені властивостями, що свідчать про їх здатність задовольняти економічні інтереси володільця (чи становити для нього іншу істотну економічну цінність), та не є предметом права на мирне володіння майном. Про зворотне представник власника майна не зазначала ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду.
30.У свою чергу судовий контроль у виді арешту майна здійснюється саме у зв`язку із обмеженням права власності особи, яке можливе виключно на підставі судового рішення (стаття 16 КПК).
31.З наведених мотивів, не потребують вирішення питання про арешт документів, які містять ознаки доказів у кримінальному провадженні, але не охоплюються поняттям «майно» розумінні статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.
32.Отже, арешт цих документів в контексті функцій слідчого судді не є істотним порушенням вимог КПК, оскільки такі документи можуть зберігатися стороною обвинувачення у матеріалах кримінального провадження й без відповідної ухвали слідчого судді (частина 3 статті 100 КПК).
33.Під час обшуку квартири виявлений планшет, він оглядався детективом, на ньому було виявлено систему логічного захисту у вигляді паролю (том 1 а. с. 143, 208). Також було виявлено флеш-носії Apacer та Sony.
34.Детективом було прийняте рішення про їх вилучення для подальшого експертного дослідження з огляду на необхідність: (1) подолання логічного захисту планшету; а також (2) виявлення наявних, а також видалених файлів, їхніх властивостей на флеш-носіях та планшеті, що можуть містити інформацію стосовно обставин кримінального провадження.
35.Враховуючи обставини можливого вчинення злочинів, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні, що пов`язані з можливою співпрацею із ГУ ГШ ЗС РФ, засоби конспірації, які застосовувались між учасниками, існує розумна підозра вважати, що у внутрішньому вмісті зазначених носіїв може міститися інформація, яка може бути використана як доказ у кримінальному провадженні.
36.Слідчим суддею правильно враховано, що: (1) на флеш-носіях (Sony та Apacer) в результаті огляду детективом 28-29.07.2022 (протокол огляду том 1 а. с. 214-221) були виявлені файли із відео та аудіозаписами інтерв`ю ОСОБА_8 українською та англійською мовою, що свідчить про відповідність цих носіїв ознакам речових доказів; (2) постановами від 28.07.2022 старшого детектива НАБУ ОСОБА_9 призначені комп`ютерно-технічні експертизи планшета Apple iPad серійний номер DMPDM2B3NTGR та флеш-накопичувачів Apacer в корпусі чорного кольору та Sony 16 Gb в корпусі чорного кольору, проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення експертів поставлені, зокрема, питання про те, чи містяться на вказаних електронних носіях (серед наявної та видаленої інформації) повідомлення та графічні файли, зміст або назва яких містить ключові слова « ОСОБА_8 », та ПІБ інших осіб, серед яких його довірені особи та співробітники ГУ ГШ ЗС РФ, а також сліди листування із контактами таких осіб та інших фігурантів досліджуваної події кримінального правопорушення (том 1 а. с. 152-158).

37.Суд враховує, що органом досудового розслідування своєчасно вживаються заходи щодо виявлення можливої наявної інформації на їх внутрішній пам`яті (у тому числі серед видалених файлів), яка може бути доказами у цьому кримінальному провадженні. За таких обставин та із урахуванням короткого проміжку часу, який пройшов з моменту тимчасового вилучення зазначених технічних пристроїв, на цьому етапі кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.
38.За твердженням адвоката: (1) детективом не надано доказів про зв`язок вилученого планшету Apple Ipad саме з ОСОБА_8 , а не ОСОБА_7 , яка до того ж проживала в квартирі зі своїми дітьми; (2) рішення про вилучення флеш-носіїв є незаконним, під час обшуку не здійснювався їх огляд та копіювання із залученням спеціаліста; (3) з протоколу огляду цих носіїв від 28-29.07.2022 не вбачається, що доступ до них обмежувався системою логічного захисту.

39.На цьому етапі досудового розслідування з урахуванням об`єктивних перешкод (спільне користування колишнім подружжям квартирою, в якій проводився обшук, відсутність жодного з імовірних володільців планшету під час обшуку, ненадання жодним з цих осіб паролю доступу до планшету) та встановлених Судом обставин, про які йшлося вище, версія органу досудового розслідування про імовірну належність планшету ОСОБА_8 слід вважати доведеною на рівні стандарту, про який зазначалося вище.

40.Накладення арешту на зазначені речі відповідає положенням абзацу 2 частини 3 статті 170 КПК, за якими арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

41.Щодо доводів про безпідставність тимчасового вилучення флеш-носіїв Суд звертає увагу, шо правові інститути тимчасового вилучення майна та арешту майна є пов`язаними, але відносно автономними з різними цілями та правовими наслідками. Вони стосуються різних аспектів процесу доказування та різних підстав для законного утримання майна органом досудового розслідування. Будь-які можливі порушення речових прав (у тому числі при вилученні чи утриманні тимчасово вилученого майна) не можуть нівелювати доказове значення майна, що відповідає критеріям речового доказу, перешкоджати досягненню цілей й завдань кримінального провадження, якими перш за все є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

42.Так, ні серед підстав для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна (частина 1 статті 173 КПК), ні у переліку питань, які при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (частина 2 статті 173 КПК), немає питання щодо законності вилучення майна, арешт якого ініційовано.

(3) Щодо розумності, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідків арешту майна для осіб, що є власниками майна
43.Арештоване майно було вилучено за результатами обшуку 26-27.07.2022 квартири, якою користувався ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
44.Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (пункт 2 частини 3 статті 132 КПК).
45.Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК). Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК). Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).
46.У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто воно повинно мати «справедливий баланс» між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).
47.Загальний (суспільний, публічний) інтерес у цій справі обумовлений розслідуванням, в тому числі особливо тяжкого злочину проти національної безпеки України. Так, обставини кримінального провадження стосуються можливої підривної діяльності проти України за дорученням спецслужби РФ, яка здійснювалась вже в умовах збройної агресії з її сторони, анексії нею Криму та тимчасової окупації частини території України (див. зокрема, рішення Конституційного Суду України від 14.03.2014 у справі № 2-рп/2014, постанови Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, від 22.07.2014 № 1597-VII).
48.Наведені вище обставини, а також: (1) триваюча наразі широкомасштабна збройна агресія проти України зі сторони РФ, яка розпочалася 24.02.2022; (2) визнання на державному рівні дій, вчинених збройними силами РФ та її політичним і військовим керівництвом, геноцидом Українського народу (постанова Верховної Ради України від 14.04.2022 № 2188-IX), (3) визнання РФ державою-терористом, однією з цілей політичного режиму якої є геноцид Українського народу, фізичне знищення, масові вбивства громадян України, вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, руйнування цивільних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, штучне створення гуманітарної катастрофи в Україні або окремих її регіонах (частина 1 статті 2 Закону України № 2265-ІХ від 22.05.2022), обумовлюють наявність виключного суспільного інтересу у цьому кримінальному провадженні.
49.Ступінь втручання у право мирного володіння майном Суд оцінює як незначний з урахуванням потреб кримінального провадження та його суспільного інтересу з огляду на такі обставини: (1) незначна споживча вартість вилучених електронних пристроїв (планшет та два флеш-носія) для володільця, зважаючи на факт залишення їх за місцем проживання; (2) вилучені документи не становлять матеріальної цінності для володільця; (3) відсутність гострої потреби у вилучених грошових коштах з огляду на факт залишення цих коштів в Україні в готівковій формі, а також значної кількості дорогоцінних прикрас (які не вилучались та не були піддані арешту), а також майновий стан як самого ОСОБА_8 , так і його колишньої дружини ОСОБА_7 , підтверджений документально; (4) тимчасовий характер позбавлення можливості володіння та користування майном (без позбавлення права власності) з огляду на потребу в проведенні комп`ютерно-технічної експертизи щодо електронних носіїв та з`ясуванні додаткових обставин (щодо документів та вилучених грошових коштів).
50.Тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого статтею 174 КПК, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Щодо інших доводів апеляційної скарги
51.Відсутність статусу підозрюваних у будь-кого з колишнього подружжя (на що також вказано в апеляційній скарзі) не впливає на можливість арешту майна з метою збереження речових доказів з урахуванням положень абзацу 1 частини 3 статті 170 КПК.
52.Апелянт наводила також інші аргументи, які не потребують детального аналізу Суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому Суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).
Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
53.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (частина 3 статті 407 КПК).
54.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

55.Керуючись статтями 98, 168, 170-173, 369-372, 407, 418, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1.Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.08.2022 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3