Справа № 676/1887/17
Провадження №11-кп/801/41/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
із секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2019 року у кримінальному провадженні №0001282 від 06.07.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27 дня. 10 місяця. Уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,
захисника: ОСОБА_9
обвинуваченого: ОСОБА_7
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 та поданих до неї доповненнях обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2019 року у зв`язку з істотним порушенням вимог матеріального та процесуального права, які були допущені під час досудового розслідування.
Захисник просив, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 289 КК України, а кримінальне провадження № 0001282 від 06.07.2016 року закрити в частині обвинувачення за ч.1 ст. 263 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України у звязку з не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення і в суді вичерпні можливості їх отримати; за ч. 1 ст.289 КК України закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289 КК України з призначенням йому покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
Згідно зі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_7 час тримання під вартою: з 17.11.2016 по 14.01.2017 та з 24.01.2017 по 08.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015).
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 25000 гривень відшкодування моральної шкоди;
скасований арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 22.11.2016, а саме: на мобільний телефон марки «Nokia», мобільний телефон марки «Sony Ericsson», накладку до сім-картки Київстар № НОМЕР_1 , накладку до сім-картки мобільного оператора Lifecell № НОМЕР_2 , картку до сім-картки оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_3 , сім-картки № НОМЕР_4 , накладку для сім-картки з номером № НОМЕР_5 , тридцять один набій калібру 7,62 х 39, предмета, подібний до автомату з написом ФОРТ 201 7,62 х 39, № НОМЕР_6 , 1972 р.в., дозвіл на зброю № НОМЕР_7 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , що були вилучені 17 листопада 2016 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 - у квартирі АДРЕСА_3 ; мобільного телефону марки NОКІА з сім-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_8 , що були вилучені під час затримання ОСОБА_7 ; футболку синього кольору з написом Classis Reebok, футболку синього кольору з написом Nice, футболку синього кольору з написом «No bull», що були вилучені під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_7 - у квартирі АДРЕСА_4 ; мобільного телефону марки Nokіа з сім картою та мобільного телефона марки Samsung, що були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 квартири АДРЕСА_5 ; довідку про середню заробітну плату на ім`я ОСОБА_11 , що була вилучена під час проведення обшуку автомобіля марки Тоуоtа Рrado, який перебуває в користуванні ОСОБА_11
скасований арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 02.02.2017, накладений на майно ОСОБА_7 , у виді заборони відчуження майна, а саме: на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 24, кадастровий номер :03:002:0627, площею 0,0022 га (гараж НОМЕР_9 , земельна ділянка АДРЕСА_6 ); садовий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 24, загальною площею 35,7 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м. (СГТ «Кабельник» АДРЕСА_6 ); земельну ділянку, для садівництва реєстраційний номер № 24, кадастровий номер :07:009:0018, площею 0,0591 га (Врублівецька сільська рада Кам`янець-Подільський район); земельну ділянку для будівництва, реєстраційний номер 24, кадастровий номер :07:001:0018, площею 0,06 га (Врублівецька сільська рада, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область); земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер 4, кадастровий номер :04:003:0087 (земельна ділянка № НОМЕР_10 АДРЕСА_7 ); квартиру, реєстраційний номер 18360493, загальна площа 49,6 кв.м., житлова площа 34,3 кв.м. номер запису 4 в книзі 31 ( АДРЕСА_8 );
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні наступного.
2 липня 2016 року близько 20 год. 10 хв. навпроти магазину «911» по просп. Грушевського, 27 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області ОСОБА_7 , з корисливих мотивів умисно під приводом придбання автомобіля марки «BMW X5» з номером кузову НОМЕР_11 та реєстраційним номером Республіки Польща НОМЕР_12 , користувачем (фактичним володільцем) якого є ОСОБА_10 , увійшовши у довіру останнього, повідомивши потерпілому про дійсні наміри придбати вказаний автомобіль, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля, передав ОСОБА_10 , який знаходився на водійському сидінні грошові кошти в сумі 10200 доларів США в якості плати за автомобіль.
Після того, як потерпілий ОСОБА_10 перерахував гроші та передав ОСОБА_7 ключ від автомобіля, останній запропонував потерпілому перетягнути вказані кошти резинкою, на що той погодився та передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10200 доларів США. Отримавши грошові кошти, ОСОБА_7 поклав їх в свою наплічну сумку та з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння автомобілем, скерувавши в сторону потерпілого наплічну сумку з опущеною всередину рукою, імітуючи погрозу зброєю та висловив вимогу швидко покинути автомобіль, інакше в нього та його близьких будуть проблеми. Після чого, ОСОБА_10 покинув салон автомобіля, а ОСОБА_7 без належного на те дозволу ОСОБА_10 пересів за кермо вказаного автомобіля та, скориставшись ключем від замка запалення, запустив двигун автомобіля, на якому здійснив подальший рух, таким чином, незаконно ним заволодівши та заподіявши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 130986 грн.
Крім того, ОСОБА_7 за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, місці даті та часі, в порушення вимог п.1 Додатку 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», відповідно до якого до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, серед іншого, віднесено і боєприпаси, п. 2, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, якими передбачено, що до предметів, на які поширюється дозвільна система, належать і бойові припаси до вогнепальної зброї, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення і використання бойових припасів до вогнепальної зброї здійснюється у порядку, визначеному МВС, без передбаченого законом дозволу придбав двадцять сім набоїв, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 7,62 мм, проміжковими набоями з кулями із сталевим осердям, до самозарядного карабіну конструкції Сімонова (СКС), автоматів конструкції Калашнікова (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів конструкції Калашнікова (РКК, РККС), ручного кулемету конструкції Дегтярьова (РКД), з них: десять набоїв виробництва Тульського патронного заводу, СРСР, 1958 року випуску; дев`ять набоїв виробництва машинобудівного заводу ім. Леніна, м. Фрунзе (Бишкек) СРСР, (сім набоїв - 1966 року випуску, два набої 1968-1976 років випуску відповідно); три набої виробництва Климівського штампувального заводу, СРСР, 1982 року випуску; два набої виробництва Луганського станкобудівного заводу, СРСР, 1967 і 1974 років випуску; два набої виробництва Барнаульського станкобудівного заводу, СРСР, 1976 року випуску; один набій виробництва Тульського патронного заводу, СРСР, 1990 року випуску, які є придатні до стрільби, а також один набій який являється боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї - 7,62 мм., набоєм виготовленим саморобним способом з 7,62 мм шумових набоїв виробництва Тульського патронного заводу, шляхом спорядження напівоболонковою кулею із свинцевим осердям, придатний до стрільби, які помістив до металевого сейфу вітальної кімнати за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , де в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, без передбаченого законом дозволу зберігав до 17.11.2016 до виявлення та вилучення працівниками Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області під час проведення обшуку в період часу з 09.00 год. по 11.18 год.

Апеляційна скарга захисника мотивована тим, що за жодними наведеними потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зовнішніми прикметами ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_11 не відповідають, чого судом не враховано; слідчі дії, зокрема впізнання, за участю свідка ОСОБА_13 проведено з істотними порушеннями вимог ст. 228 КПК України.
Захисник вказує про невідкриття стороні захисту матеріалів кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України.
Сторона захисту вказує про порушення права на захист ОСОБА_7 під час досудового розслідування під час проведення обшуку, також сторона захисту наполягає на тому, що у ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 є алібі.
Суд не звернув увагу на те, що у проведених слідчих експериментах від 03.03.2017 не було відтворено фактичних обставин досліджуваної події, а тому протоколи необхідно було визнати недопустимими та недостовірними доказами.
Сторона захисту вважає, порушенням права на захист те, що судом не допитано свідка ОСОБА_14 , ставить під сумнів належність автомобіля потерпілому ОСОБА_10 .
Слідчі експерименти з участю потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проведені з істотним порушенням вимог КПК України.
Також сторона захисту вважає, що факт зберігання ОСОБА_7 за місцем проживання боєприпасів є недоведеним, оскільки слідчий не долучив до протоколів огляду фотознімки речей, які були вилучені, зокрема набоїв до мисливської зброї, крім того, є розбіжності у даті проведення обшуку, оскільки слідчий вказує, що обшук проводився 18.11.2016, а фактично - 17.11.2016.
В доповненнях ОСОБА_7 ставиться ще питання про те, що у висновку експерта № 178-Б від 06.12.2016 року описано 27 набоїв, замість набоїв у кількості 31 штук вилучених під час обшуку, просив суд звернути увагу на суттєві розбіжності у протоколі обшуку від 17.11.2016 року та висновку експерта № 178-Б від 06.12.2016 року та вказував на те, що набої не зводяться з описом слідчим, проте суд першої інстанції залишив вказані обставини без належного реагування та оцінки.
Також у висновку експерта від 06.12.2016 року № 178-Б вказано, що набої вилучені 18.11.2016 року у присутності понятої ОСОБА_15 ,хоча при обшуку і в протоколі зазначено двоє понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Обвинувачений ОСОБА_7 16.06.2022 року в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив апеляційний розгляд проводити за його відсутності, вимоги викладені в апеляційній скарзі захисника підтримує.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , просив вирок суду залишити без змін, захисника ОСОБА_9 , який просив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та наявності підстав для кваліфікації його дій за ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України належним чином умотивував своє рішення, перевірив та дав оцінку показам обвинуваченого, потерпілого, свідків, доказам.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
В ході судового розгляду кримінального провадження, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 такої кваліфікуючої ознаки як погроза застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 289 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції провів розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК у межах висунутого обвинувачення.
При цьому, суд першої інстанції дотримався приписів, установлених статтями 10, 22 КПК, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом.

Ретельно перевіривши надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд першої інстанції у вироку навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав їм у відповідності з вимогами ст. 94 КПК належну оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як встановлено перевіркою матеріалів провадження, досудове та судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Таких порушень закону, які були б істотними та потягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок про доведеність винності ОСОБА_7 , суд зробив на підставі ретельно досліджених в судовому засіданні і детально викладених у вироку доказів.

Твердження захисника про те, що стороні захисту не було відкрито в порядку ст. 290 КПК України усіх матеріалів кримінального провадження суд апеляційної інстанції не приймає.
Порядок відкриття матеріалів регулюється ст.290 КПК України.
За змістом вказаної статті, саме прокурор або слідчий за дорученням прокурора повідомляють про надання підозрюваному та захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування.
У своїй постанові від 06.12.2018 р. (справа № 521/2542/14-к) Верховний Суд констатував, що відповідно за самим змістом ч. 2 ст. 290 КПК України презюмується, що відкриття має бути здійснено до початку судового розгляду, оскільки сторони мають право на час судового розгляду бути готовими до проведення змагального процесу - мати заперечення на доводи сторони обвинувачення та навпаки.
Разом з тим, сторона як захисту, так і обвинувачення не може використовувати вказане положення процесуального закону як формальну й безумовну підставу, щоб вимагати від судів скасувань судових рішень.
Крім того, щодо відкриття матеріалів тільки до початку проведення підготовчого судового засідання законодавцем нічого не зазначено.
Тому не виключається, що таке відкриття вже може бути здійснено й тоді, коли судовий розгляд розпочався, наприклад, в разі залучення нового захисника або в інших випадках.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що з матеріалами кримінального провадження захисник ОСОБА_6 ознайомився 29.03.2017 року, обвинувачений ОСОБА_7 10-11.04.2017 року.
Таким чином, вимоги ст. 290 КПК України були повністю виконані та дотримані.

В апеляційній скарзі захисник викладає доводи щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 263 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, за ч.1 ст. 289 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги захисника та доповнень до неї обвинуваченого ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції вважає доводи захисника, обвинуваченого безпідставними.

На думку захисника суд безпідставно, невмотивовано не взяв до уваги та критично оцінив, як намагання уникнути кримінальної відповідальності показання ОСОБА_7 .
Обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, суд прийняв логічні, послідовні покази потерпілого ОСОБА_10 , які суд у вироку належним чином проаналізував у сукупності з іншими доказами .
Потерпілий під час судового розгляду пояснював, що 02.07.2016 близько 20 год. з метою продати автомобіль він, дружина та ОСОБА_13 під`їхали до магазину «911» м.Кам`янець-Подільський, де вже чекали троє чоловіків, серед яких обвинувачений та ОСОБА_11 , які почали оглядати автомобіль. Потерпілий, присівши на водійське сидіння, а ОСОБА_7 в свою чергу - на переднє пасажирське, обвинувачений передав грошові кошти в сумі 10200 доларів США. Коли закінчив рахувати кошти, ОСОБА_7 запропонував надати кошти йому, щоб перетягнути їх резинкою. Потерпілий передав кошти ОСОБА_7 , а той поклав їх в сумочку, яку з рукою всередині, направив на нього та сказав вийти з автомобіля, інакше його родичам буде погано. Перелякавшись, незадаючи будь-яких питань та спротиву, потерпілий вийшов з автомобіля «BMW X5», одразу сів за кермо автомобіля «Renault» та разом з дружиною та товаришем поїхав з міста додому.
Показання потерпілого підтвердили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зазначивши, що після того, як ОСОБА_10 присів до автомобіля BMW X5 з ОСОБА_7 , через 5-7 хвилин у стривоженому стані вийшов з автомобіля, швидко сів за кермо автомобіля Renault та наказав швидко сідати та поїхав. Також свідок ОСОБА_12 додала, що до правоохоронних органів вони не звернулись в той же день, оскільки запанікували в чужому місті.
Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 за ч.1 ст. 289 КК України, суд оцінив та проаналізував в сукупності показання потерпілого, свідків, які узгоджуються між собою та доказами, а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.07.2016 року (т.м.д.р. 1 а.с. 10), згідно якого потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що 02.07.2016 року близько 19 год. 30 хв. в м. Кам`янці-Подільському невідомі особи, знаходячись навпроти магазину «911» по просп. Грушевського, із погрозою застосувати насильства, незаконно заволоділи автомобілем марки «BMW X5», № кузова НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_12 , сірого кольору, чим спричинили йому майнової шкоди на суму 250000 гривень; протоколом слідчого експерименту з відеозаписом від 31.01.2017 року (т.м.д.р. 3 а.с. 26-30), згідно якого ОСОБА_10 того ж дня в період часу з 12 год. 50 хв. по 14 год. 03 хв. в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на місці події розповів та відтворив в деталях коли та за яких саме обставин було здійснено незаконне заволодіння належним йому транспортним засобом, що також було підтверджено в судовому засіданні свідком ОСОБА_18 , яка була залучена в якості понятої та в присутності якої відбувалася дана процесуальна дія; даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 17.11.2016 року з фото таблицями (т.м.д.р. 2 а.с. 1-4, 5-8), в період часу з 16 год. 20 хв. до 16 год. 50 хв., з 18 год. 20 хв. до 18 год. 50 хв., в приміщенні Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 та ОСОБА_11 як осіб, які 02.07.2016 року близько 19 год. 30 хв. біля магазину «911» на перехресті просп. Грушевського та вул. Князів Коріатовичів в м. Кам`янці-Подільському, незаконно з іншими особами заволоділи належним йому транспортним засобом; протокол проведення слідчого експерименту з відеозаписом, який згідно даних протоколу від 03.03.2017 року (т.м.д.р. 4 а.с. 218-219) було проведено, того ж дня в період часу з 17 год. 18 хв. по 17 год. 50 хв. в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ; протокол проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 03.03.2017 року (т.м.д.р. 4 а.с. 220-221), який було проведено того ж дня в період часу з 17 год. 18 хв. по 17 год. 50 хв. в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 02.09.2016 року з таблицею фотоілюстрацій (т.м.д.р. 1 а.с. 103-105, 106-108) згідно якого свідок ОСОБА_13 в період часу з 12 год. 10 хв. до 12 год. 40 хв. та 12 год. 40 хв. до 13 год. 10 хв., в приміщенні Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 02.07.2016 року близько 19 год. 30 хв. на перехресті просп. Грушевського та вул. Князів Коріатовичів, біля магазину «911» заволоділа автомобілем марки «BMW X5», а також ОСОБА_11 як особу, яка оглядала цей транспортний засіб; протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.12.2016 року з таблицею фотоілюстрацій (т.м.д.р. 2 а.с. 177-179), в період часу з 14 год. 20 хв. до 14 год. 35 хв., в приміщенні Святошинського УП ГУНП в м. Києві, в присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , свідок ОСОБА_26 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 06.07.2016 року перебувала разом із особою на ім`я ОСОБА_27 та з ще одним чоловіком під час того, як ОСОБА_26 оглядав та придбав автомобіль марки «BMW X5» на польській реєстрації; протоколу огляду місця події з фототаблицями від 16.07.2016 року (т.м.д.р. 1 а.с. 45-47, 50-53), того ж дня в період часу з 11 год. 05 хв. по 14 год. 45 хв., в присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 було оглянуто автомобіль марки «BMW X5» 3.0D, реєстраційний номер НОМЕР_12 , що знаходився біля будинку № 15 по вул. Голосіївська у м. Києві, в ході огляду якого виявлено та вилучено сім слідів з зовнішньої поверхні оглянутого автомобіля, два змиви з ручки коробки передач та керма автомобіля, у ОСОБА_10 було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_14 , які було передано ст. о/у Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_30 згідно розписки останнього (т.м.д.р. 1 а.с. 49); протокол огляду доказів від 02.09.2016 року з фототаблицею (т.м.д.р. 1 а.с. 95-98), того ж дня в період часу з 09 год. 00 хв. до 09 год. 30 хв., в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , було оглянуто автомобіль марки «BMW X5» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_13 , ТП № BAL НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_12 (реєстрація Республіки Польща), що належить потерпілому ОСОБА_10 та знаходиться на території Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області по вул. Шевченка, 27 в м. Кам`янці-Подільському. Оглядом встановлено наявність незначних пошкодження у салоні автомобіля та ззовні, тріщин лобового скла автомобіля, показник спідометра - 253431 км. Зазначений автомобіль разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , що підтверджено відповідною заявою від 02.09.2016 року (т. 4 а.с 100); висновок експерта № 1231-Д від 10.02.2017 року (т.м.д.р. 4 а.с. 125-131) та № 161-Д від 09.03.2017 року (т.м.д.р. 5 а.с. 39-46); висновоки експерта № 161-Д від 09.03.2017 року (т.м.д.р. 5 а.с. 39-46); протокол обшуку від 01.02.2017 року (т.м.д.р. 3 а.с. 34-36), в період часу з 17 год. 12 хв. по 17 год. 46 хв., в присутності понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , на підставі ухвали слідчого судді від 01.02.2017 року було проведено обшук у пункті пропуску, розташованого на території садово-господарського товариства «Кабельник» (с. Лука-Врублівецька Кам`янець-Подільського району), в ході якого виявлено та вилучено книгу реєстрації в`їзду та виїзду транспортних засобів СГТ «Кабельник», у якій міститься 28 аркушів, які від`єднані від книги; протокол огляду доказів з додатками від 06.03.2017 року (т.м.д.р. 3 а.с. 204-211) в період часу з 17 год. 30 хв. по 17 год. 45 хв., в присутності понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , було проведено огляд речових доказів, а саме CD-R-диску марки «NANOTEX 52X 700 MB 900 MIN», наданого ТОВ «ПоділГаз» з відеозаписами камер відеоспостереження та фотознімками за 02.07.2017 року. Оглядом СD-R-диску встановлено наявність файлів у виді 5 (п`яти) фотознімків з назвами «2016-07-08 124443», «2016-07-08 124522», «2016-07-08 124538», «2016-07-08 124602», «2016-07-08 124615» та 2-ох відеозаписів із назвами «GHFJKG.irf_0701» та «GHFJKG.irf_1401». На усіх фотознімках, датованих 02.07.2016 року 19 год. 51 хв. та 19 год. 52хв., зображений автомобіль, подібний до марки «ВМW Х5» сірого кольору. Оглядом відеозапису з назвою «GHFJKG.irf_0701» встановлено наявність внизу напису з датою та часом - «02.07.2016 року початок часу 19 год. 51 хв. 40 сек.», тривалість відеозапису 30 сек., на якому видно, рух автомобіля, подібного до марки «ВМW Х5» сірого кольору. Оглядом відеозапису з назвою «GHFJKG.irf_1401» встановлено наявність внизу напис з датою та часом «02.07.2016 початок часу 19 год. 51 хв. 40 сек.», тривалість відеозапису 30 сек., на якому видно рух автомобіля, подібного до марки «ВМW Х5» сірого кольору, який зупиняється, здає назад та рухається далі. У ході проведення огляду роздруковані 5 фотознімків наявних на диску, які додаються до протоколу огляду; протокол огляду доказів з додатками від 01.02.2017 року (т.м.д.р. 3 а.с. 37-49).
Під час апеляційного розгляду досліджувалися матеріали кримінального провадження, а саме: заява потерпілого про вчинення злочину, протоколи впізнання особи за участю потерпілого по справі, роздруківки телефонних з`єднань телефону потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_7 , протокол обшуку квартири ОСОБА_7 від 17.11.2016 року за місцем реєстрації, протокол обшуку квартири ОСОБА_7 від 17.11.2016 року за місцем проживання та протоколу затримання ОСОБА_7 від 17.11.2016 року.
Статтею 236 КПК України не було визначено вимоги щодо обов`язкової участі захисника, а також покладення зобов`язання на слідчого допустити захисника до обшуку на будь-якому етапі його проведення, так як вказані зміни були внесені до ст.236 КПК України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року, тоді як проведення обшуку мало місце до набрання чинності п.2 ч.5 ст. 263 КПК України.
Під час апеляційного розгляду досліджувалися протоколи обшуку від 17.11.2016 року, згідно яких обшук від 17.11.2016 року (т.м.д.р 1 а.с. 200-203), який здійснено на підставі ухвали слідчого судді від 11.11.2016 року, в період часу з 13 год. 40 хв. по 15 год. 00 хв. в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , з ході якого виявлено та вилучено три футболки синього кольору; обшук від 17.11.2016 року (т.м.д.р. 1 а.с. 210-214) здійснено на підставі ухвали слідчого судді від 11.11.2016 року, в період часу з 07 год. 13 хв. по 08 год. 30 хв. в присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , з ході якого виявлено та вилучено: ноутбук марки «АSUS K 53T» чорного кольору, серійний номер 00192-485-525-405 з зарядним пристроєм до нього, документами та фіскальним чеком; синтезатор марки «Roland GW-8» чорного кольору; флешку марки «Ridata»; мобільний телефон марки «Нокіа» з сім-картою мобільного оператора «Київстар» ІМЕІ: НОМЕР_15 ; мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_16 , ІМЕІ2: НОМЕР_17 ; блокнот із записами.
Враховуючи те, що згідно п. 4 § 2 розділу 4 Закону зазначені зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, для органу досудового розслідування на момент проведення обшуку не діяв імперативний припис щодо обов`язкової присутності адвоката за вимогою підозрюваного.
Колегія суддів також враховує, що відповідно до статті 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку, За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі якщо є достатні підстави вважати , що вони переховують при собі предмети або документи , які мають значення для кримінального провадження.

Твердження захисника, що про відсутність доказів вини ОСОБА_7 свідчить те, що 17.11.2016 року під час обшуків не було виявлено грошових коштів, сенсорного телефону моделі « Нокіа» з номером НОМЕР_18 та ІМЕІ, наплічної сумки типу « барсетка», відповідного одягу, документів, інших речей чи предметів, які підтверджували б його участь у вчиненні кримінального правопорушення не спростовують висновки суду.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення вчинено 02.07.2016 року, а обшук проведено 17.11.2016 року.
Сторона захисту наполягає на тому, що у ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 є алібі.
Суд першої інстанції виклав доводи щодо цієї версії, прийнявши до уваги покази ОСОБА_10 , його заяву, протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 , протокол предявлення особи для впізнання, згідно якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 , як особу , що заволоділа транспортним засобом .
При цьому суд дав вірну оцінку посиланням сторони захисту щодо записів у книгах реєстрації вїзду та виїзду транспортних засобів СГТ «Кабельник» , де жодні записи про в`їзд чи виїзд автомобіля ОСОБА_7 за 02.07.2016 року та 03.07.2016 року відсутні.
Проаналізувавши пояснення свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , суд дав їм належну оцінку, мотивував чому не прийняв як доказ.
Під час апеляційного розгляду суд дослідив роздруківку телефонних зєднань з номера телефону ОСОБА_7 .
Те, що сторона захисту наполягає, що у роздруківках телефонних зєднань з номера телефону ОСОБА_7 відсутні відомості на підтвердження здійснення телефонних дзвінків ОСОБА_7 . ОСОБА_10 не спростовує доведеності участі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Твердження захисника про те, що слідчі експерименти з участю потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 проведені з істотним порушенням вимог КПК України, більше ніж через півроку після події не заслуговують на увагу.
КПК України не обмежує строки проведення слідчих експериментів .
Те, що слідчий експеримент проведений зі значним інтервалом часу після вчинення кримінального правопорушеня не є істотним порушенням вимог закону, оскільки його учасники досить добре пам`ятали події, чітко викладали обставини.
Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Інших обмежень законом не передбачено.
Зауваження захисника про те, що свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 незаконно були залучені в якості понятих через їх молодий вік та вони не є фахівцями в області процесуального права суд апеляційної інстанції не приймає.

Причетність ОСОБА_7 до заволодіння належним ОСОБА_10 автомобілем марки «BMW X5» підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили, що саме ОСОБА_7 був серед чоловіків, які оглядали автомобіль під приводом його придбання.
З протоколів пред`явлення особи для впізнання від 02.09.2016 свідок ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка заволоділа автомобілем марки BMW Х5, а також ОСОБА_11 як особу, яка оглядала цей транспорт.
Показання потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не містять суперечностей, не викликають сумнівів у їх достовірності, відповідають встановленим обставинам у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги захисника, що зовнішні прикмети наведені потерпілим ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , особи, яка вчинила кримінальне правопорушення не відповідають зовнішнім прикметам обвинуваченого ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції не приймає.
Суд першої інстанції у вироку проаналізував посилання сторони захисту щодо невідповідності опису особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, зовнішнім ознакам обвинуваченого ОСОБА_7 , та врахував, що має місце індивідуальність та суб`єктивність сприйняття кожною людиною одних тих самих зовнішніх ознак іншої людини.
При цьому, такі суперечності були об`єктивно усунуто в ході проведення потерпілим особистого впізнання обвинуваченого.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає, що посилання захисника на покази потерпілого від 06.07.2016 року, свідка ОСОБА_12 від 06.07.2016 року, свідка ОСОБА_13 від 02.09.2016 року, є безпідставними, оскільки судом взято до уваги їхні безпосередні показання, в яких вони чітко вказували на ОСОБА_7 .
Суд апеляційної інстанції, вважає, що такі суперечності були об`єктивно усунуто в ході проведення потерпілим ОСОБА_10 особистого впізнання обвинуваченого ОСОБА_7 17.11.2016 року

В апеляційній скарзі захисник ставить під сумнів висновок суду, що автомобіль марки «BMW X5» ОСОБА_10 особисто14.05.2016 року придбав в Республіці Польща.
Сторона захисту вважає, порушенням права на захист є те, що судом не допитано свідка ОСОБА_14 ,який під час допиту пояснював, що ОСОБА_10 він не знає, на автомобілі «BMW X5» з Польщі виїхав він, посилається на переглянутий в судовому засіданні DVD-диск, долучений до протоколу допиту свідка ОСОБА_14 .
Як убачається з вироку суду, суду не представилось за можливе здійснити допит свідка ОСОБА_14 , оскільки на неодноразові виклики суду останній не з`являвся, ухвали суду про привід працівниками поліції не виконувались, доручення суду на доставлення такого свідка прокурором виконані також не були.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції , керуючись вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, де закріплено принцип «розгляду справ про кримінальне обвинувачення впродовж розумного строку», вжив всіх необхідних заходів для виклику свідка ОСОБА_14 , зокрема застосування приводу та надання прокурору доручення на доставлення свідка до суду.
Судом перевірено та встановлено, що власником автомобіля є ОСОБА_10 .
Те, що власником автомобіля марки «BMW X5» є ОСОБА_10 знайшло своє підтвердження під час судового розгляду з доказів, які підтверджують пояснення потерпілого ОСОБА_10 , а саме протоколу огляду доказів від 02.09.2016 року з фототаблицею, згідно якого в період часу з 09 год. 00 хв. до 09 год. 30 хв., в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , було оглянуто автомобіль марки «BMW X5» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_13 , ТП № BAL НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_12 (реєстрація Республіки Польща), що належить потерпілому ОСОБА_10 та знаходиться на території Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області по вул. Шевченка, 27 в м. Кам`янці-Подільському. Оглядом встановлено наявність незначних пошкодження у салоні автомобіля та ззовні, тріщин лобового скла автомобіля, показник спідометра - 253431 км. Зазначений автомобіль разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , що підтверджено відповідною заявою від 02.09.2016 року (т. 4 а.с 100).
Крім того, матеріалами кримінального провадження підтверджено право користування ОСОБА_10 автомобілем, даними копіями довіреності власника автомобіля «BMW X5» 3.0D, 2002 року, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_13 , ТП №BAL 4138480, реєстраційний номер НОМЕР_12 ОСОБА_37 (т.1 а.крим. пров.18), довіреністю про надання дозволу позикодавцем ОСОБА_38 позикоодержувачу ОСОБА_10 на користування зазначеним автомобілем та договором купівлі-продажу останнього.

Захисник звертав увагу на протокол затримання ОСОБА_7 , зазначав про порушення права на захист .
З дослідженого під час апеляційного розгляду протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину вбачається від 17.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 був затриманий за участі захисника ОСОБА_39 .

Що стосується доводів у апеляційній скарзі про те, що слідчі дії за участі свідка ОСОБА_13 були проведені з істотним порушенням вимог ст. 288 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.
В дотримання вимог ст. 288 КПК України свідку ОСОБА_13 було пред`явлено фотознімки обвинуваченого ОСОБА_7 разом з трьома іншими фотознімками осіб, що підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.09.2016 року з таблицею фотоілюстрацій, згідно якого свідок ОСОБА_13 в період часу з 12 год. 10 хв. до 12 год. 40 хв. та 12 год. 40 хв. до 13 год. 10 хв., в приміщенні Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 02.07.2016 року близько 19 год. 30 хв. на перехресті просп. Грушевського та вул. Князів Коріатовичів, біля магазину «911» заволоділа автомобілем марки «BMW X5».
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення додержано процесуальний порядок проведення слідчої дії, за результатами якої складений протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2016 року та дотримані приписи статей 104, 223, 228, 231 КПК, а тому відсутні підстави для визнання цього доказу недопустимим в даному кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду суд перевірив допустимість доказів та визнав недопустимими в порядку ст. 86-87 КПК докази : протоколи пред`явлення свідку ОСОБА_12 осіб до впізнання за фотознімками від 06.07.2016 року (т.м.д.р. 1 а.с. 21-24, 25-28) проведених в період з 21 год. 40 хв. до 21 год. 50 хв. та з 21 год. 41 хв. до 21 год. 59 хв., в приміщенні Кам`янець-Подільського ВП ГУНП, так як за наявною в матеріалах кримінального провадження інформацією, а саме роздруківки про рух абонента мобільного зв`язку № НОМЕР_19 , що належить свідку ОСОБА_12 (т.м.д.р. 4 а.с. 4-48), остання в період часу з 19 год. 54 хв. по 20 год. 12 хв. виїхала з м. Кам`янець-Подільського та перебувала в с. Оринин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, а у вказаних в протоколах для впізнання часі, перебувала в районі міст Чортків та Монастириська Тернопільської області.

Інші докази, зібрані у даному кримінальному провадженні, в тому числі протоколи впізнання, слідчі експерименти суд перевірив та оцінив з точки зору належності, достовірності, достатності, прийняв як допустимі.
Захисник, викладаючи доводи щодо невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, акцентує увагу на неправдивості на його думку показів потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , однак не наводить на підтвердження вказаного відповідних доказів.
Підстави оговорювати ОСОБА_7 зазначеними особами не встановлено, до вчинення кримінального правопорушення, знайомі не були.
Суд же перевіривши сукупність доказів, встановивши обставини кримінального провадження, дійшов висновку щодо правдивості показань потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з огляду на їх послідовність, узгодженість між собою, відсутність протиріч в деталях, а також підтвердженим іншими, дослідженими доказами.

Перевіривши рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України судом прийнято до уваги докази,а саме протокол обшуку від 17.11.2016 (т.1 а.крим. пров. 157-159), законність якого підтвердили свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , які пояснили, що поліцейські, які проводили обшук перед проведенням обшуку зачитали відповідну ухвалу суду, в процесі його проведення завжди були в їх полі зору, по квартирі пересувалися централізовано, проводячи обшук поступово кімната за кімнатою, сейф відкривав ОСОБА_7 особисто, всі речі, які там були також діставав обвинувачений, виключили будь-яке підкидання боєприпасів до сейфу, оскільки сейф відкривався самим обвинуваченим.
Крім того, посилання сторони захисту, що у висновку експерта зазначено, що обшук проводився 18.11.2016, не зазначено прізвище понятої ОСОБА_16 , суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки дані описки є технічними помилками та не впливають на суть рішення.

Не заслуговують на увагу зауваження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що у висновку експерта описано 27 набоїв, замість набоїв у кількості 31 штук вилучених під час обшуку.
Згідно висновку експерта № 178-Б від 06.12.2016 року (т.м.д.р. 1 а.с. 166-173), вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , 27 набоїв є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 7,62 мм, проміжковими набоями з кулями зі сталевим осердям, до самозарядного карабіну конструкції Сімонова (СКС), автоматів конструкції Калашнікова (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів конструкції Калашникова (РКК, РККС), ручного кулемету конструкції Дегтярьова (РКД), з них: десять набоїв виробництва машинобудівного заводу ім. Леніна м. Фрунзе (Бишкек) СРСР, (сім набоїв 1966 року випуску, два набої 1968-1976 років випуску відповідно); три набої виробництва Климівського штампувального заводу, СРСР, 1982 року випуску; два набої виробництва Луганського станкобудівного заводу, СРСР, 1967 і 1975 років випуску; два набої виробництва Барнаульського станкобудівного заводу, СРСР, 1976 року випуску; один набій виробництва Тульського патронного заводу, СРСР, 1990 року випуску, придатні для стрільби; три набої є боєприпасами до нарізної мисливської вогнепальної зброї 7,62 мм, набоями з кулями зі свинцевим осердям, два набої виробництва фірми «Mesko», Польща; один набій виробництва Луганського патронного заводу, Україна, придатні до стрільби; один набій є боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм, набоєм виготовленим саморобним способом з 7,62 мм шумових набоїв виробництва Тульського патронного заводу, шляхом спорядження напівоболонковою кулею зі свинцевим осердям, придатний для стрільби.
На експертизу було надано тридцять один набій, калібру 7,62 мм, які були вилучені під час обшуку від 17.11.2016 року, який було проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 11.11.2016 року, та який було досліджено під час апеляційного розгляду.
З мотивувальної частини висновку експерта № 178-Б від 06.12.2016 року вбачається, що на експертизу було надано прозорий полімерний файл-пакет, верхня частина якого обвязана ниткою білого кольору, кінці якої скріплені аркушем паперу прямокутної форми, розмірами 32 на 36 мм із відтиском печатки «Для пакетів № 108» ГУНП у Вінницькій області, на паперовій бірці прямокутної форми, жовтого кольору розмірами 90 на 90 мм, наявні рукописні записи у вигляді «в даний пакет поміщено 31 набій вилучений у металевому сейфі вітальної кімнати, кв. АДРЕСА_3 вході проведення обшуку у ОСОБА_7 17.11.2016 року», після відкриття упакування в ньому знаходилася картонна коробка білого кольору, розмірами 75 на 84 на55 мм, в середині якої знаходився тридцять один набій, що відповідає вказаному у протоколі обшуку від 17.11.2016 року.
Викладене спростовує сумніви викладені ОСОБА_7 щодо досліджених експертом набоїв.
Перевіривши докази, прийняті судом першої інстанції на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції дотримався вимог ст. 50, ст. 65 КК України, визначив покарання, яке відповідає принципам законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації, є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обгрунтував та умотивував належним чином висновки щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 289 КК України.

Однак, наявні підстави для зміни вироку суду.
Як убачається з матеріалів провадження, злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено 02 липня 2016 року.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин передбачений ч.1 ст. 289 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення нею нетяжкого злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності можливе, якщо ця особа не ухилялася від слідства або суду.
Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення злочину.
На день розгляду провадження апеляційним судом сплили строки визначені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України сплили строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Дані про те, що ОСОБА_7 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин середньої тяжкості, тяжкий та особливо тяжкий, у матеріалах провадження відсутні.
За таких обставин, ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 1 ст. 289 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст.49, 74 КК України.

Керуючись ст. ст.404,405,407,409,413,414,419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 з доповненнями до неї обвинуваченого ОСОБА_7 .
Вирок Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2019 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України змінити.
Вказати про звільнення від покарання, призначеного за ч.1 ст. 289 КК України, на підставі ст. 49, 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Виключити вказівку щодо застосування ст. 70 КК України.
В решті вирок залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
На підставі ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4