ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 953/5083/22 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/645/22 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю захисника підозрюваної ОСОБА_6 , без участі інших учасників по даній справі, а саме підозрюваної та прокурора, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валках справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваної на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 09 2022 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Вказаною ухвалою клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 11 11 2022 року, включно, без визначення застави.
Зобов`язано старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 негайно повідомити близького родича ОСОБА_6 про застосування запобіжного у виді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги, з узагальненими доводами особи, яка її подала.
На вищевказану ухвалу слідчого судді захисником обвинуваченої ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що рішення щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було прийнято судом першої інстанції з порушенням вимог КПК України, а саме: за відстності обгрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінального правопорушення, відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та залишення поза увагою можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Підозрювана ОСОБА_6 та прокурор про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від останніх не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Захисником підозрюваної ОСОБА_6 в апеляційній скарзі було наведено ряд обставин, які, на думку колегії суддів свідчать про поважність причин пропуску останнім строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції може бути поновлений судом апеляційної інстанції у разі наявності для цього підстав.

Зважаючи на вказані вище обставини та з метою недопущення порушення без належного обґрунтування права на захист підозрюваної та права на апеляційне оскарження рішення суду захисником, колегія суддів визнає зазначені у клопотанні причини поважними та поновлює захиснику ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001785 від 10 06 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111-2 КК України.

13 вересня 2022 року ОСОБА_6 фактично затримана слідчим СВ Управління СБ України в Харківській області в порядку статті 208 КПК України в м. Харкові.

14 вересня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

15 вересня 2022 року старший слідчий 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 на строк 60 днів без визначення застави, посилаючись на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів вважав неможливим.

В обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору - Російській Федерації (пособництві), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора Російській Федерації, вчинені громадянином України з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора - Російської Федерації, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації, слідчий посилався на долучені до клопотання докази, а саме: протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; повідомлення 6 відділу ГВЗНД УСБУ в Харківській області про вчинення кримінального правопорушення від 08 06 2022 року; відповіді 6 відділу ГВЗНД УСБУ в Харківській області на доручення слідчого від 29 08 2022 року, 21 06 2022 року, 19 08 2022 року та 12 09 2022 року.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення застави, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя врахував особу підозрюваної, яка раніше не судима, розлучена, має постіне місце проживання, особисто знайома зі свідками, тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також факт вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя вважав, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Крім того, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання її винуватою, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень чи можливість незаконного впливу на свідків, спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з висновками суду першої інстанції, зокрема щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким, що ґрунтується на законі та матеріалах кримінального провадження, колегія суддів вважає висновок слідчого судді щодо недоведеності існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до вимог п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги вказаний ризик, який існував на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшився, а його доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваної та обставин кримінального провадження.

Разом з тим, на переконання колегії суддів не всі ризики, на які вказує сторона обвинувачення, є доведеними.

Так, з огляду на матеріали кримінального провадження колегія суддів не вбачає на даний час наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки свідки подій, які вже надавали показання у вказаному кримінальному провадженні, проживають за межами міста Ізюм, виїхали звідти ще за часів окупації, а в матеріалах справи відсутні заяви про наявність на них будь-якого впливу з боку підозрюваної.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За встановлених судом обставин застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є невмотивованим.

Прокурором з урахування характеристики підозрюваної, а саме даних про відсутність у останньої судимостей, наявності постійного місця проживання, не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу та колегія суддів приходить до висновку про можливість запобігання такому ризику, як переховування від органів досудового розслідування та суду, шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 4, 8 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, на цьому етапі досудового розслідування до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 4, 8 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 09 2022 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 11 11 2022 року, включно, без визначення застави, - скасувати.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 , - задовольнити.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 до 06 12 2022 року.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_6 додаткові зобов`язання, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8, 9 ч.5 ст.194 КПК України.

У зв`язку із застосуванням до підозрюваної цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - звільнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4