1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6011/22 1-кп/335/716/2022
04 жовтня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак, громадянина України, маючого повну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, мобілізованого до ЗСУ, який проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 до 29.09.2022 року, звільненого за станом здоров`я відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 від 29.09.2022 року № 273, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого та зареєстрованого як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,
20.09.2022 року ухвалою суду за вказаним кримінальним провадженням було призначено підготовче судове засідання з викликом всіх учасників процесу.
Прокурор вважає, що кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя у відповідності до положень ч. 9 ст. 615 КПК України оскільки орган, який закінчив досудове розслідування знаходиться саме на території, яка підпадає під юрисдикцію цього суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 при вирішенні питання щодо підсудності даного кримінального провадження Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя послалися на розсуд суду.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 вказав на те, що він повністю погоджується з прокурором в тлумаченні ч. 9 ст. 615 КПК України
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала письмову заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі та за участі її представника. У відповідності до положень ст. ст. 314, 325 КПК України підготовче засідання було проведено за її відсутності.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали надані суду, суд вважає, що даний обвинувальний акт має бути направлений для визначення підсудності з наступних підстав.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення окремих положень досудового розслідування в умовах воєнного стану» від 27.07.2022 року № 2462-ІХ (далі- Закон) абзац 1 ч. 9 ст. 615 КПК України був викладений в новій редакції: «Під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством».
Зазначений Закон набув чинності 25 серпня 2022 року.
В свою чергу, суд також повинен керуватись вимогами і ч. 1 ст. 32 КПК України, яка передбачає, зокрема, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 286 КК України та місцем вчинення якого зазначено: подвір`я багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , яке територіально знаходиться під юрисдикцією Токмацького районного суду Запорізької області.
Зазначений суд через військову агресію зупинив здійснення правосуддя.
Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 р. № 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.
Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» № 49/0/9-22 від 14.09.2022 року у відповідності до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено територіальну підсудність справ Токмацького районного суду Запорізької області за Хортицьким районним судом м. Запоріжжя.
Відомостей щодо зупинення Хортицьким районним судом м. Запоріжжя здійснення правосуддя суду не надано.
Обвинувальний акт був затверджений прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 15.09.2022 року.
19.09.2022 року обвинувальний акт був скерований до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та зареєстрований у канцелярії відповідно до законодавства.
При цьому, у відповідності до вимог ст. 5, п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, вирішуючи питання про підсудність цього кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні, суд повинен керуватись саме новою редакцією ч. 9 ст. 615 КПК України.
Це вбачається з того, що абз. 1 ч. 9 ст. 615 КПК України визначає обставини для вчинення двох процесуальних дій в кримінальному процесі, які зумовлені місцем вчинення кримінального правопорушення скерування обвинувального акту та його розгляд, з якими і повинен визначатись певний суб`єкт процесу, який цю дію вчиняє: скерування акту до відповідного суду вирішує прокурор, а можливість його розгляду (підсудність) вирішує відповідний суд, до якого скерований акт.
При цьому, кожен з наведених суб`єктів, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 КПК України та за відсутності перехідних положень Закону, яким змінюється та чи інша норма, керується саме тією редакцією Закону, який діє на момент прийняття відповідного рішення: прокурор чинною нормою на день скерування акту, а суд чинною нормою на день виконання вимог, передбачених ст. 314 КПК України, тобто на день прийняття рішення стосовно підсудності справи.
Нова ж редакція ч. 9 ст. 615 КПК України (станом на 25 серпня 2022 року) та Закон, яким її редакцію змінено, не містить жодних перехідних положень, стосовно можливості застосування старої редакції зазначеної норми на день прийняття рішення судом про підсудність відповідної справи, що на думку суду, в розумінні ст. 5, ч. 1 ст. 32, п. 4 ч. 3 ст. 314, абз. 1 ч. 9 ст. 615 КПК України, і зумовлює необхідність застосування саме нової редакції ч. 9 ст. 615 КПК України в кримінальному провадженні, в якому ще не розпочатий розгляд справи по суті.
Іншими словами, згідно вимог ч. 1 ст. 5 КПК України, приймаючи процесуальне рішення стосовно підсудності відповідного провадження, суд повинен керуватись положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення, тобто новою редакцією ч. 9 ст. 615 КПК України після 25 серпня 2022 року.
Відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.
Відтак, враховуючи, що згадане кримінальне провадження непідсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, як і не надано доказів тому, що Хортицький районний суд м. Запоріжжя не може здійснювати правосуддя з об`єктивних причин, тому, згідно ч. 2 ст. 34, п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт слід направити до Запорізького апеляційного суду для визначення підсудності.
Також, прокурором в підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на 60 днів.
В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, з боку обвинуваченого наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1ст.177КПК України, тому застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.4 ст.194КПК України, буде відповідати обставинам справи та тяжкості правопорушення.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримав та просив його задовольнити.
Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо задоволення вказаного клопотання прокурора.
При вирішенні даного клопотання, суд приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для продовження запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ніким не оспорюється. За таких обставин, оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів в межах розгляду клопотання щодо запобіжного заходу з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що можливо дійти висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Враховуючи наявність обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведених стороною обвинувачення, відносно обвинуваченого, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про його особу, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох дітей, має постійне місце проживання, проходив військову службу, але був звільнений з неї через стан здоров`я, суд доходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього передбачених ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати за першої вимоги до прокурора та суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.
Такий запобіжний захід, на переконання суду, є достатнім та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження в суді.
При цьому, на переконання суду, прокурором у судовому засіданні, не доведено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який полягає у можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки стороною обвинувачення взагалі не зазначено яким же іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню останній.
Враховуючи вимоги ст. ст. 314, 315 КПК України, суд вважає за викладених обставини клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 32, 34, 314, 315, 372, 376, 615 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк до 02 грудня 2022 року включно, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати на виклик до прокурора та суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до яких, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала суду в частині запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07.10.2022 року о 09.00 год.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1