Справа № 537/1757/20
Провадження №1-кп/524/302/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Автозаводського районного суду в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000277 від 18.05.2020року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 не судимого ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч . 2 ст. 194, ч. 3 ст. 189,
ч. 1 ст. 263, 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч . 2 ст. 194, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати та не зменшились.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважають, що підстави для продовження відносно нього найбільш суворого запобіжного заходу відсутні, доцільно змінити обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який, зокрема обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Підставою для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час досудового розслідування та судового провадження стало доведення перед судом ризиків передбачених, пунктами 2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вищезазначені обставини є необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.
Вказані ризики та твердження обґрунтовані таким: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину , за який законом передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, обвинувачений мав безпосередній візуальний контакт з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню та особисто їх знає, тому існує реальна загроза життю життя та здоров`ю осіб, які співпрацювали зі слідством та зміна показань потерпілих та свідків на користь обвинуваченого .
При цьому обвинувачений не працює, не має офіційного доходу, раніше не судимий .
Наведені обставини, які встановлені та доведені під час судового засідання , які обґрунтовували та обґрунтовують продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не змінилися.
Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення, відсутність у обвинуваченого офіційних та законних доходів, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.
Вищезазначені обставини на переконання суду є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду не гарантує запобігання цим ризикам.
Заявлені стороною обвинувачення ризики, залишаються триваючими та не спростовані, не зменшилися в такому обсязі, що забезпечило б належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Відтак, зважаючи на викладене вище , зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на шістдесят днів.
З огляду на вищенаведене, клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд не вважає за необхідне визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні .
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 371, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб, тобто до 04.09.2022 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченому який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали

Головуючий суддя: ОСОБА_6