Справа № 736/1760/21
Номер провадження 1-кп/736/41/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Корюківка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000422 від 27.08.2021 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Козилівка, Корюківського району, Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 з повною загальною середньою освітою, не депутата, одруженого, не військовозобов`язаного, працюючого різноробочим в Козилівському старостинському окрузі, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2021 року, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 усвідомлюючи, що малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває з ним в кімнаті одна та поряд відсутні сторонні особи, усвідомлюючи малолітній вік потерпілої та свою фізичну перевагу над нею, маючи умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з мотивів задоволення статевої пристрасті, руками штовхнув останню на ліжко та зняв з неї трусики, після чого ОСОБА_3 умисно, силоміць утримуючи близько двох хвилин малолітню потерпілу своїми руками за плечі на ліжку, ліг на неї обпершись на лікті, тримаючи свої руки біля голови малолітньої потерпілої, таким чином вчинивши насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано, як вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину заперечив, показав, що дійсно в кінці літа 2021 року мати ОСОБА_7 попросила попиляти дрова вдома у ОСОБА_7 . Того дня, дати точної він не пам`ятає, мати ОСОБА_7 зустріла його біля магазину та знов нагадала про дрова. ОСОБА_3 зауважив, що він перебував поряд із магазином де випивав пиво. Після цього він поїхав додому до ОСОБА_7 де почав пиляти дрова бензопилою. Під час його роботи у двір приходив помічник, який був в стані алкогольного сп`яніння, а тому він його вигнав. Також приходив брат ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , який швидко пішов. ОСОБА_3 підтвердив те, що пропонував ОСОБА_7 розрахуватися за виконану роботу «натурою» тобто натякав на статеві відносини. Обвинувачений показав, що після завершення роботи ОСОБА_7 розрахувалась за частину виконаної роботи грошима, за які він придбав півлітрову пляшку горілки. Розпивав він цю пляшку горілки на веранді в будинку ОСОБА_7 . Пив він один, ОСОБА_7 відмовилася. З дітьми ОСОБА_7 , зокрема ОСОБА_6 на одинці він не залишався, з нею він не розмовляв, бачив дітей лише коли вони вибігали у веранду. За словами обвинуваченого ОСОБА_7 завжди знаходилась біля нього нікуди не відлучалась. Після того як він випив пляшку горілки близько дев`ятої вечора він поїхав додому. На подвір`ї у ОСОБА_7 він залишив свій телефон, за яким повернувся ранком наступного дня. Обвинувачений наполягав на тому, що він не заходив до середини будинку ОСОБА_7 , не розмовляв з її донькою ОСОБА_9 та не чіпав дитину.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його винуватість у вчиненні злочину повністю доводиться безпосередньо дослідженими судом в ході судового розгляду наступними доказами.

Допитана в судовому засіданні з дозволу слідчого судді в порядку ст. 225 КПК України малолітня потерпіла ОСОБА_6 показала, що до них з мамою додому приходили два дяді, які пиляли дрова, один пиляв, а другий носив. Як звати цих людей вона не знає, раніше вони не приходили. Після того як вони попиляли дрова дяді вечеряли та пили горілку у них на веранді в будинку. Під час цього вона з мамою знаходилась на веранді. Одного дядю мама вигнала. Після цього вона гралася з іграшками в будинку. В цей час до неї зайшов дядя, взяв за руку та повів до іншої кімнати - в зал. Після чого дядя підвів її до ліжка та руками штовхнув в груди. Від поштовху вона впала на ліжко, обличчям догори, а на неї зверху ліг дядя та однією рукою зняв до колін труси. Труси при цьому залишилися вдягнені на одну ногу. Вона лежала на спині, дядя лежав зверху обличчям до неї та просив у неї тарілку. Ніяких частин тіла дядя не чіпав. Дядя був одягнений. Лежав він на ній не довго. Малолітня потерпіла зазначила, що вона обманула дядю, сказавши що принесе тарілку, дядя встав, вона також, одягла труси та побігла у веранду на зустріч мамі. Вибігши у коридор із кухні вона зустріла маму та все їй розповіла. Мама накричала на дядю та вигнала його з дому. ОСОБА_6 зауважила, що вона не злякалась. В судовому засіданні було заслухано звукозапис показань малолітньої потерпілої ОСОБА_6 наданих слідчому судді під час досудового розслідування. Звукозапис зроблено за допомогою технічного засобу та перенесено на CD-R диск Verbatim з написом LH3130XD05035882D3.

Під час судового розгляду, допитана малолітня потерпіла ОСОБА_6 вказала на те, що восени, точної дати вона не пам`ятає, їм із мамою допомагав пиляти дрова дід ОСОБА_10 . Коли вона збиралася лягати спати дід зайшов до кімнати, штовхнув її на ліжко та зняв трусики. Вона лежала на спині, а дід зверху. Дід просив дати йому тарілку. Трусики він зняв з ніжки не до кінця. Вона його обдурила, сказавши що піде за тарілкою та вислизнула з під нього, вискочила у веранду на зустріч матері та розповіла їй про все. Мама вигнала діда з хати посваривши його.

Допит малолітньої потерпілої за ухвалою суду здійснювався поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відео конференції в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 354 КПК України.

Допитана в судовому засіданні законний представник малолітньої особи, ОСОБА_7 , показала, що проживає разом зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 26.08.2021 вона запросила до себе місцевого жителя ОСОБА_3 , щоб він попиляв дрова. Близько 19:30 він прийшов зі своєю бензопилою та почав пиляти дрова при цьому він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Йому також допомагав ОСОБА_12 . В час коли він пиляв дрова у двір приходив її брат ОСОБА_8 , ОСОБА_3 в його присутності пропонував їй розрахуватися за виконану роботу «натурою» тобто сексуальними відносинами. Так пропозиція була озвучена декілька разів. Близько 21:30 вона заплатила працівникам 100 грн., за які вони придбали горілку і запросила їх на свою веранду. Пили вони горілку вдвох. Під час цього, обвинувачений чіплявся до неї та пропонував розрахуватися «натурою». Випивши горілки ОСОБА_12 заснув, через що вона виштовхала його на вулицю. ОСОБА_13 пішов близько 22:00 год. Після чого ОСОБА_7 пішла підкидати дрова у грубу де варила їсти худобі. В цей час ОСОБА_3 залишився у веранді один. Коли вона повернулась до веранди будинку вона застала свою донку ОСОБА_9 , яка вискочила до коридору із кухні у нічній сорочці та трусиках та почала скаржитися, що до неї чіплявся дядя, а саме знімав їй трусики та лежав зверху та просив тарілку. В цей час ОСОБА_14 вийшов із кімнати будинку, він був одягнений так як пиляв дрова. Вона накричала на нього та вигнала його з будинку, він перебував на подвір`ї десь до першої години ночі. Ранком наступного дня ОСОБА_3 повернуся до господарства і забрав свій телефон, який він забув напередодні. Також, цього дня вона зустріла свого брата ОСОБА_8 , якому все розповіла. ОСОБА_15 ходив до ОСОБА_3 додому та наполягав на з`ясуванні обставин справи, однак той відмовився, а тому її брат викликав поліцію. Свідок додала, що її донька ОСОБА_6 не здатна до фантазування.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що 26.08.2021 разом із ОСОБА_3 , він пиляв дрова у дворі ОСОБА_7 . Він допомагав ОСОБА_3 та був на підпитку. Після того, як дрова попиляли вони разом з ОСОБА_3 розпивали пляшку горілки на веранді будинку ОСОБА_7 . Коли стало темно він самостійно пішов із будинку, чи залишився ОСОБА_3 в будинку не пам`ятає, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння. Більш ніхто до будинку ОСОБА_7 не приходив.

Також, допитана в якості свідка ОСОБА_16 , показала, що проживає в с. Козилівка, Корюківського району Чернігівської області разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 та дітьми, 26.08.2021 у вечері близько 17:00 години додому повернувся її чоловік, був трохи випивший, повідомив, що збирається йти пиляти дрова ОСОБА_7 , яка вже неодноразово просила його допомогти. Свідок пояснила, що ввечері на 20:00 год. поїхала на роботу на ніч, працює робітницею в Орлівському психоневрологічному інтернаті. Зранку повернулась додому чоловіка вже не було. Також приходив ОСОБА_8 та замахувався на чоловіка. Свідок підтвердила, що її чоловік забув телефон у ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_8 під час судового засідання показав, що він є братом ОСОБА_7 і проживає в с. Козилівка, Корюківського району Чернігівської області. 26.08.2021 ОСОБА_3 пиляв дрова у його сестри, він бачив це сам, адже заходив до сестри та вітався з обвинуваченим. Під час перебування на подвір`ї сестри чув, як ОСОБА_3 пропонував їй розрахувати за роботу сексуальними послугами, однак сприйняв це як жарт. Поспілкувавшись із сестрою свідок пішов додому. Наступного дня до його будинку прийшла сестра ОСОБА_7 разом із донькою ОСОБА_9 та розповіла, що ОСОБА_3 попиляв дрова, а після почав чіплятися до ОСОБА_9 . Дівчинка підтвердила слова матері. На думку свідка дівчинка не могла такого вигадати, адже не розуміла сутності таких дій дядька та ніколи такого не бачила і не знала. Після чого ОСОБА_8 пішов до будинку ОСОБА_3 із вимогою піти разом до сестри та розібратися в ситуації, на що він відмовився, та свідок викликав поліцію.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також наданими стороною обвинувачення та дослідженими в ході розгляду справи наступними доказами :

- заявою ОСОБА_7 від 27.08.2021щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 26.08.2021 близько 21:30 вчинив насильницькі дії сексуального характеру відносно її малолітньої доньки ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду місця події від 27.08.2021 з додатком до нього у вигляді фото-таблиці, згідно із яким проведено огляд домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Під час проведеного огляду ОСОБА_7 вказала на ліжко в кімнаті № 2 із правої сторони від вхідних дверей до кімнати № НОМЕР_1 та зазначила, що зі слів доньки ОСОБА_17 на вищевказаному ліжку ОСОБА_14 коли її не було в будинку зняв із доньки нижню білизну та ліг зверху, після чого ОСОБА_9 вирвалась від ОСОБА_3 та вибігла на вулицю і розповіла матері. Після чого ОСОБА_7 вигнала ОСОБА_3 із хати. Під час огляду вилучено нижню білизну ОСОБА_17 та сукню, в яких вона перебувала під час вищевказаних обставин;

- висновком судово-психіатричного експерта № 421/476 від 12.10.2021. Судово-психіатрична експертиза була проведена щодо підекспертної потерпілої ОСОБА_17 . У висновку зазначено, що під час комплексного судового психолого-психіатричного обстеження виявлено у підекспертної конкретне мислення, порушення в емоційно-вольовій сфері, бідний словниковий запас, низький рівень аналітико-синтетичного функціонування, порушення критичних здібностей. Грачовій Анастасії формально, в цілому, доступне лише часткове розуміння зовнішнього боку юридично значимих подій (тобто I рівень) та не доступне розуміння фактичного боку (внутрішнього змісту), тобто II рівня розуміння потерпілою характеру та значення вчинених з нею дій. Враховуючи наведене експерт дійшов висновку про те, що у ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце психічний розлад в формі легкої розумової відсталості з недорозвиненням мови, який позбавляє її здатності правильно сприймати обставини, які мають значення для цього кримінального провадження і давати про них правильні свідчення. Малолітня ОСОБА_6 , виходячи із рівня її розумового розвитку, не сформованості індивідуально-психологічних особливостей, емоційного стану та вікового рівня не здатна правильно розуміти характер та значення скованих з нею дій та здійснювати опір. У висновку зазначено, що враховуючи виявлені психологічні особливості потерпілої виходить, що підекспертна частково могла правильно розуміти характер і значення здійснюваних з нею дій, складових частин змісту кримінальної справи, оскільки у підекспертної відсутня здатність до домислювання сприйняття зовнішньої сторони явищ, виступаючи як первинна умова здатності розуміти характер та значення того, що відбувається, тобто тільки частково відповідає першому із чотирьох рівнів розуміння зовнішньої сторони юридично значимих подій, які були розгорнуті в рамках кримінальної ситуації (час,місце зовнішність правопорушника, послідовність здійснюваних з нею дій і т.п.). Також експерт зробив висновок про те, що патологічної схильності до фантазування та навіювання у малолітньої потерпілої ОСОБА_17 , на період часу обстеження не виявлено. Таких підстав, які б давали можливість вважати, що малолітня потерпіла давала покази під впливом дорослих, на період обстеження не виявлено. Індивідуально-психологічні особливості потерпілої ОСОБА_6 окреслені рамками інтелектуальної недостатності. Розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_6 відповідає інтелектуально-мнестичній недостатності (інтелектуальному дефекту). На період обстеження у потерпілої ОСОБА_6 переважає механічний вид пам`яті;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2021, проведеного у домоволодінні, розташованого в АДРЕСА_3 , за участю малолітньої потерпілої, ОСОБА_17 та законного представника, ОСОБА_7 . При проведенні слідчого експерименту здійснювався відеозапис слідчої дії за допомогою відеокамери «Panasonic NC-V260». В протоколі проведення слідчого експерименту зазначено, що малолітній ОСОБА_6 в присутності законного представника ОСОБА_7 запропоновано розповісти про обставини, які трапились 26.08.2021 у вечірній час доби. ОСОБА_6 розповіла, що 26.08.2021 у вечірній час доби вона знаходилась у будинку в спальній кімнаті та гралася з іграшками. До не із сінець в кімнату зайшов дядя, взяв за руку та повів до іншої кімнати - в зал. Після чого дядя підвів її до ліжка та руками штовхнув в груди. Від поштовху вона впала на ліжко, обличчям догори, а на неї зверху ліг дядя та однією рукою намагався зняти труси, при цьому говорив «дай тарілку». Він тільки лежав зверху, ноги та руки не тримав, рот рукою не затуляв. Ніжки в неї лежали на ліжку та були стиснуті одна до одної, він їх не розсував. Ніяких частин тіла дядя не чіпав. Плаття, в яке вона була одягнена не знімав та не підіймав. Дядя був одягнений. Скільки він на ній лежав, вона сказати не може, але їй було важко коли дядя знаходився зверху. Потім вона його обдурила та вискочила з під дяді, одягла трусики та побігла до іншої кімнати, шукати маму. Вибігши з кухні до коридору там вона зустріла маму, яка заходила із двору до будинку та розповіла їй про дядю, що намагався скинути їй трусики;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2021, проведеного у домоволодінні, розташованого в АДРЕСА_3 , за участю законного представника потерпілої особи, ОСОБА_7 . При проведенні слідчого експерименту здійснювався відеозапис слідчої дії за допомогою відеокамери «Panasonic NC-V260». В протоколі зазначено, що ОСОБА_7 розповіла, що 26.08.2021 у вечірній час доби у неї біля будинку місцеві жителі, ОСОБА_14 та ОСОБА_18 пиляли дрова. Після закінчення роботи вона запросила чоловіків до веранди на вечерю та дала їм спиртного. Через деякий час ОСОБА_12 заснув і вона вигнала його з будинку. А ОСОБА_14 почав чіплятись до неї та пропонував розрахуватись за дрова «натурою» та трогав її за груди та сідниці. Вона йому відмовила та пішла у двір щоб підкинути дрова у грубу. Підкинувши дрова, вона одразу ж зайшла до будинку, в коридор, який розташований між кухнею та верандою. В цей час до неї з кухні вибігла її донька ОСОБА_6 та розповіла, що п`яний дід зайшов до будинку повалив її на ліжко, зняв трусики, лежав зверху на ній та просив тарілку. Також вона побачила, що відразу ж з будинку слідом за Настею вийшов ОСОБА_14 , якого вона виштовхала з будинку.

Відеофайли з проведеними слідчими експериментами з малолітньою потерпілою, ОСОБА_6 та її законним представником, ОСОБА_7 були записані на флеш карти пам`яті Exeleram 16 GB № 252 АСЕ-1924 68 3500. Під час судового засідання вказані відео файли були переглянуті.

Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.

Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що допит малолітньої потерпілої проведений, з дозволу слідчого судді у відповідності до ст. 225 КПК України є неналежним доказом через те, що такий допит може бути проведений лише у виняткових випадках, що не було дотримано, суд не приймає до уваги, оскільки підстави для проведення допиту потерпілої ОСОБА_17 були перевірені слідчим суддею, на підставі ухвали якого і було проведено допит. Також захисник вказав, що під час допиту потерпілої, слідчим їй ставилися навідні запитання, суд звертає увагу що зважаючи на інтелектуальний розвиток дитини, питання, які їй задаються повинні бути максимально точними та відповідати її розумовому рівню, а тому суд не вбачає підстав вважати, що запитання слідчого під час проведеного допиту ОСОБА_17 містили в собі відповідь, частину відповіді або підказку. Посилання захисника ОСОБА_5 суд вважає оціночним судженням.

Твердження захисника ОСОБА_5 про те, що під час судового розгляду, допит малолітньої потерпілої ОСОБА_6 безпідставно було проведено поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відео конференції суд не приймає до уваги, оскільки рішення суду щодо проведення такого допиту потерпілої особи, з врахуванням думки практикуючого психолога, було мотивованою необхідністю об`єктивного з`ясування обставин справи та захисту прав малолітньої потерпілої. Суд звертає увагу на те, що проведення допиту малолітньої особи у режимі відеоконференції не вплинуло на ефективність участі сторони захисту в судовому процесі та не перешкодило реалізації прав обвинуваченого, у тому числі права на допит потерпілої, а отже підстави для визнання показань останнього недопустимими доказами відсутні.

Посилання захисника на те, що психолог під час допиту потерпілої в іншому приміщенні робила зауваження, спростовуються положеннями норм КПК України, який надає право психологу під час допиту ставити малолітній особи запитання. Доказів того, що під час перерви в судовому засіданні, коли тривала повітряна тривога прокурор в приміщенні укриття впливав на малолітню потерпілу та її законного представника захистом надано не було. Те, що покази ОСОБА_6 під час допиту її в залі судового засідання до перерви та покази, дані поза межами зали судового засідання в режимі відеоконференції різняться і підтверджує те, що дитина, опинившись в приміщенні де безпосередньо не перебував обвинувачений змогла вільно розповісти про кримінальну подію. Також, суд вважає, посилання ОСОБА_5 , на те, що питання, які задавались прокурором ОСОБА_19 є навідними, оціночним судженням.

Посилання сторони захисту на те, що проведення слідчого експерименту за участі малолітньої потерпілої ОСОБА_6 не можна вважати належним т допустимим доказом через те, що фактично був проведений допит малолітньої особи, а не слідчий експеримент, суд вважає необґрунтованими. Під час судового розгляду судом було переглянуто відеозапис проведеного слідчого експерименту та на думку суду слідчий експеримент містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події та не зводиться до проголошення малолітньою потерпілою своїх свідчень щодо обставин події. Щодо запитань слідчого під час слідчого експерименту то суд вважає, що вони відповідають розумовому та віковому рівню потерпілої особи.

Щодо посилань захисника на те, що органом досудового розслідування не було проведена така слідча дія, як пред`явлення особи до впізнання, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки свідки в кримінальному провадженні показали, а також підтвердив сам обвинувачений, що 26.08.2021 близько 21:30 год у домоволодінні АДРЕСА_3 були відсутні інші особи чоловічої статі, окрім ОСОБА_3 .

Твердження сторони захисту щодо необхідності проведення судової хімічної експертизи одягу малолітньої потерпілої та обвинувачений, в який вони були вдягнені в день події кримінального правопорушення суд також не приймає до уваги, оскільки вина ОСОБА_3 підтверджена іншими засобами доказування. Також на думку суду, стороною обвинувачення доведено умисел та мету, вчиненого кримінального правопорушення.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, суд, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 153 КК України, тобто як вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (в тому числі і для окремих осіб). Ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які за змістом ст. 12 КК України, є тяжким злочином, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків для здоров`я малолітньої потерпілої, особу обвинуваченого, його вік, не перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, сімейний стан, наявність неповнолітнього утриманця, наявність працевлаштування, позитивну характеристику за місцем роботи та проживання, висновок органу пробації, відсутність судимостей, а також вимоги ст. 50 КК України, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій ч. 4 ст.153 КК України у виді позбавлення волі.

Дане покарання, на думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів малолітньої потерпілої.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні матеріалів щодо особи обвинуваченого, відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися. Підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо внесення відомостей стосовно обвинуваченого до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи вирішити у відповідності до вимог ст. 6-1 КВК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

нижня білизна (трусики) та сукня малолітньої ОСОБА_17 , передані на зберігання до кімнати речових доказів Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області після набрання вироком чинності - знищити.

відеофайли проведених слідчих експериментів, які знаходяться на флеш карті пам`яті Ехеlеrаm 16 GВ №252 АСЕ-1924 68 3500, передані до кімнати зберігання речових доказів Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області після набрання вироком чинності зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Інформацію щодо обвинуваченого ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили внести Єдиного реєстр осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи

У кримінальному провадженні судові витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1