Справа № 328/1332/20
Провадження № 1-і/191/11/22
У Х В А Л А
іменем України

10 травня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання прокурора Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що на розгляді Токмацького районного суду Запорізької області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 . Досудовим розслідування встановлено, що 01 січня 2021 року, близько 19 години, ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 знаходилися у дворі свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник словесний конфлікт з ОСОБА_8 ,
який знаходився на території вказаного двору за запрошенням господаря ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_4 , в групі з неповнолітнім ОСОБА_6 , діючи умисно, використовуючи як привід словесний конфлікт, реалізуючи раптово виниклий єдиний злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , умисно ударом ногою по ногам, збив з ніг останнього, від чого той присів навпочіпки, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почали умисно завдавати численних ударів кулаками та взутими ногами в область голови, тулубу та кінцівок ОСОБА_8 . Через деякий час ОСОБА_8 підвівся на ноги та вибіг з двору, де сів до салону свого автомобілю ВАЗ-2101. Побачивши це, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наздогнали його, після чого ОСОБА_4 , схопивши ОСОБА_8 за одяг, витягнув з салону автомобіля та завалив на землю поблизу двору за вказаною адресою, після чого продовжив умисно завдавати численних ударів кулаками та взутими ногами в область голови, тулубу та кінцівок ОСОБА_8 . Від отриманих ударів потерпілий втратив свідомість. Після цього, в цей же вечір, близько 20 години, ОСОБА_4 , в групі з неповнолітнім ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно завдали численних ударів кулаками та взутими ногами в область обличчя та грудної клітини ОСОБА_8 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №16 від 29.03.2021, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні КП «Токмацька БЛІЛ» ТМР з 01 по 25.01.2021 з діагнозом: «Сполучена травма. Тупа травма грудної клітини. Закритий перелом 5-8 ребер зі зміщенням. Посттравматичний двобічний гемопневмоторакс. Обширна підшкірна емфізема обличчя, шиї грудної клітини. Закрита ЧМТ. Перелом кісток скелету обличчя. Тупа травма живота без пошкодження внутрішніх органів. Обширні, підшкірні гематоми тулуба та кінцівок. Забій обох нирок. Посттравматична лівобічна н/д пневмонія». Виявлені у потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рубці на обличчі утворилися на місці загоєння ран. Рубці на грудній клітці з слідами післяопераційних швів - на місці проведення хірургічних маніпуляцій. Садна та синці на голові, обличчі, тулубі та кінцівках, про які йдеться у медичній документації, численні переломи ребер зліва - утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею. Згідно "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень від 17.01.1995 року" - виявлені у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мають ознаки: Численні переломи ребер зліва (5-8) які ускладнилися гемопневмотораксом, та обширною емфіземою обличчя, шиї, грудної клітки як ушкодження що небезпечне для життя під час його отримання має ознаки тяжкого тілесного ушкодження; забій внутрішніх органів (нирок) - має ознаки легких тілесних ушкоджень з короткотривалим розладом здоров`я; садна та синці на голові та обличчі, синці на тулубі та кінцівках про які йдеться в медичній документації - легких тілесних ушкоджень.
За даним фактом слідчим відділенням Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 02.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
29.03.2021, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що кваліфікується, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.
Крім того, ОСОБА_4 , 09 березня 2021 року приблизно о 01 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та передбачаючи їх настання, шляхом вибиття вхідних дверей, проник до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , де з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, висунув до власника квартири ОСОБА_9 протиправну вимогу передачі йому грошових коштів. Отримавши від ОСОБА_9 відмову, ОСОБА_4 вивів останнього до кухні квартири, де завдав йому не менше 10 ударів кулаками обох рук та не менше 4 ударів ногами в область голови та тулуба, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження, внаслідок яких останній втратив свідомість. Після цього ОСОБА_10 в присутності потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 відкрито заволодів мобільним телефоном «Huawei Y5-2018» вартістю 3000 гривень та мобільним телефоном «iPhone 5» вартістю 4000 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_11 , спричинивши останній майнову шкоду на загальну суму 7000 гривень.
За даним фактом слідчим відділенням ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 09.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України.
09.03.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України.
10.03.2021, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, що кваліфікується, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникнення у житло.
Ухвалою Токмацького районного суду від 11.03.2021 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.05.2021 року включно.
Ухвалами Токмацького районного суду від 07.05.2021, 08.06.2021, 23.09.2021, 22.11.2021, 10.01.2022 строк застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 11.03.2022 включно.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінально-процесуального кодексу та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану» від 03.03.2022, який набув чинності 08.03.2022, внесені зміни до ст. 615 КПК України, відповідно до яких у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання дід вартою в установленому КПК України порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж 2 місяці.
З урахуванням змін до ст. 615 КПК України та листа голови Токмацького районного суду Запорізької області від 10.03.2022 строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 11.05.2022.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
На теперішній час відносно ОСОБА_4 в Токмацькому районному суді розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000785 від 16.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України, про те незважаючи на це, останній вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що перебуваючи на волі останній продовжив свою злочинну діяльність.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, враховуючи те, що, злочин вчинений ОСОБА_4 є особливо тяжкими, останній з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків в цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора та просила обрати її підзахисному більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку захисника.
Вислухавши учасників судового провадження щодо доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Згідно з ч.3 ст.331 КПК України суд до спливу продовжуваного строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовжування тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, судове розслідування у кримінальному провадженні триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі. ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів. З урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчиненого злочину, характеру інкримінованого обвинуваченим діяння, строку покарання, яке може бути йому призначено, беручи до уваги обставини, визначені уст. 178 КПК України, суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою.
В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, існування ризиків, доведених стороною обвинувачення, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюючи сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст.177,178,197,331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 липня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1