Провадження № 1-кс/761/8704/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001984 від 04.08.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001984 від 04.08.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001984 від 04.08.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
04.08.2022 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Під час затримання у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон Apple iPhone 6. ІМЕІ:НОМЕР_1 , золотого кольору у червоному чохлі, з сім-картою з номером телефону НОМЕР_2 , 2 (два) ключі та пара навушників.

Старшим слідчим СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві 04 серпня 2022 року за участі понятих було оглянуто вищезазначений мобільний телефон.

В ході огляду зазначеного мобільного телефону, було встановлено, що в ньому містяться відомості які підтверджують факт вчинення зазначеного правопорушення ОСОБА_5 , а саме листування в месенджері «Телеграм», в якому містяться фото та переписки з позначенням координат де ОСОБА_5 було залишено наркотичні речовини.

В ході огляду місця події, 04.08.2022 року, за вказаними в мобільному телефоні ОСОБА_5 , координатами та фотознімками було виявлено та вилучено 5 згортків з білою кристалічною речовино один з яких є наркотичною речовиною PVP.

Вилучені в ході огляду речі 04.08.2022 постановою слідчого речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, з метою збереження речових доказів, слідчий звертається до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, на адресу суду від слідчого ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності та долучив додаткові документи.

Володілець майна, на яке прокурор просить накласти арешт, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Загальні правила застосування арешту як одного із заходів забезпечення кримінального провадження визначені ст. 132 КПК України, відповідно до якої застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Аналіз матеріалів клопотання дозволяє стверджувати про належний (такий, який вимагається на цьому етапі досудового розслідування кримінального провадження) рівень обґрунтованості тверджень прокурора про те, що має місце вчинення кримінальних правопорушень необхідного ступеня тяжкості. Зокрема, у кримінальному провадженні досліджуються обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На даному етапі досудового розслідування сторона обвинувачення надала слідчому судді достатньо доказів, що підтверджують обґрунтовану (за стандартом доказування, визначеним відповідно до сталої практики ЄСПЛ) підозру щодо вчинення вказаних кримінальних правопорушень. При цьому необхідно зауважити, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей визначає, що вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень є вірогідним та достатнім з точки зору можливості накласти арешт відповідно до стандарту доказування «обґрунтоване припущення».

Слідчий заявляє метою арешту майна - є збереження речових доказів.

Можливість накладення арешту з цією метою передбачена ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку накладання арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.08.2022 постановою старшого слідчого відділення відділу поліції №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , вилучені речі визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя погоджується із твердженням слідчого про те, що майно, щодо якого ініційовано питання про накладення арешту є предметом кримінально-протиправних дій. Таке твердження слід сприймати в контексті того, що стадія досудового розслідування не передбачає встановлення фактів за стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Усталена практика ЄСПЛ свідчить, що правомірність втручання у здійснення права власності з боку держави оцінюється з урахуванням того, що таке втручання повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). Поняття загального (суспільного) інтересу, якому слугувало втручання у право власності під час кримінального провадження, ЄСПЛ пов`язує із видом застосованого заходу обмеження або позбавлення права власності та використовує його у тісному взаємозв`язку з поняттям правомірної мети застосування відповідного заходу. У п. 188 рішення ЄСПЛ по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) вказано, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення даного клопотання та застосування ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна шляхом заборони розпорядження ним, без задоволення клопотання в частині в частині накладення арешту на 2 (два) ключі та пару навушників білого кольору.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно вилучене 04.08.2022 в ході обшуку ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки Apple iPhone 6. ІМЕІ:НОМЕР_1 , золотого кольору у червоному чохлі, з сім-картою з номером телефону НОМЕР_2 , із забороною розпорядження.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1