Справа № 947/7342/22
Провадження № 1-кс/947/3042/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001947 від 26.06.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 258-5, ч. 1, 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001947 від 26.06.2013 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 258-5, ч. 1, 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.
З обставин викладених органом досудового розслідування письмово у клопотанні вбачається, що в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на рахунок ТОВ «ЮгСтройКомпані» НОМЕР_1 у ПАТ "МТБ БАНК", , юридична адреса: 68003, м. Чорноморськ, проспект Миру, 28.
Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, з додатками до такої заяви.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Натомість з поданого клопотання вбачається, що органом досудового розслідування формально, виклавши фактичні обставини ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій, було процитовано статті КПК України, разом з тим, на думку слідчого судді саме клопотання не обґрунтоване, оскільки органом досудового розслідування не наведено з яких саме підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані недоліки клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків, з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001947 від 26.06.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 258-5, ч. 1, 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1