У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисників ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000150 від 23.01.2013 за апеляційною скаргою прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Некрасовка, АРК, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

- обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2022 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000150, внесеному до ЄРДР 23.01.2013, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що ухвала підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам.

Апелянт зазначає, що висновки суду щодо відсутності повноважень у прокурора ОСОБА_9 на проведення будь-яких процесуальних дій, в тому числі на роз`яснення права обвинуваченим на розгляд кримінального провадження судом присяжних, не відповідають дійсності.

Наголошує на тому, що постановою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_11 від 27.06.2019 прокурор ОСОБА_9 включена до складу групи прокурорів у вказаному провадженні та призначена старшою групи прокурорів. При цьому зазначає, що вказана постанова міститься в матеріалах кримінального провадження та неодноразово надавалась до суду, як першої, так і апеляційної інстанцій для підтвердження повноважень прокурора.

Зазначає про те, що 01.10.2019 прокурор ОСОБА_9 на момент роз`яснення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вимог ст. 384 КПК України була включена до складу групи прокурорів.

Окрім того, прокурор звертає увагу на те, що питання допустимості посилання на висновок експерта в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000150 вже було предметом апеляційного розгляду Миколаївським апеляційним судом за апеляційною скаргою прокурора на повернення з цих підстав обвинувального акту прокуророві ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.12.2020.
Апелянт вважає, що відсутні будь-які порушення презумції невинуватості в формулюваннях обвинувального акту.

Крім того, прокурор вказує, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні містить всі необхідні складові, а саме: виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію діяння обвинувачених та формулювання обвинувачення.

Узагальнені доводи заперечень на апеляційну скаргу інших учасників судового провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 зазначив про те, що стороною обвинувачення не були усунені в обвинувальному акті недоліки, зазначені в ухвалах Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09.09. 2021 року та Миколаївського апеляційного суду від 02.12.2021. Вважає, що Вознесенський районний суд обгрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції зазначив, що прокурором не були усунені недоліки зазначені в судових рішеннях, а саме в ухвалі Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2021 року та ухвалі Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_10 належним чином повідомлений про апеляційний розгляд, клопотання про бажання брати участь під час апеляційного розгляду не подав.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.

При складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні дотриманні вимоги, передбачені ст.291 КПК України, оскільки в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено повний та послідовний виклад фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_10 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції посилається на те, що прокурором не були усунені недоліки зазначені в судових рішеннях, а саме в ухвалі Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2021 року та ухвалі Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року. Зазначено, що на день роз`яснення вимог ст. 384 КПК України обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 (01.10.2019), прокурор ОСОБА_9 не мала повноважень щодо проведення будь-яких процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, оскільки була включена до групи прокурорів лише 03.10.2019.

Такі висновки суду першої інстанції є необгрунтованими з огляду на таке.

Згідно вимог ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Як вбачається з наданих прокурором даних, відповідно до постанови заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_11 від 27 червня 2019, старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000150 від 23.01.2013 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_10 призначено прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурор Миколаївської області ОСОБА_9 01.10.2019 роз`яснила обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вимоги ст. 384 КПК України (право на розгляд кримінального провадження судом присяжних).

Отже, є достатні підстави вважати, що прокурор ОСОБА_9 на момент проведення (01.10.2019) зазначеної процесуальної дії мала на це повноваження у кримінальному провадженні № 0000150 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .

Відтак, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України не ґрунтується на вимогах закону та судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

За такого, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409,424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_12 -Губарєва