Справа № 128/906/22
ВИРОК
Іменем України

14 червня 2022 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця під час проведення підготовчого судового засідання кримінальне провадження відомості про кримінальні правопорушення в якому внесені до ЄДРДР № 0000164 від 23.04.2022, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

с. Лемешівка Калинівського району Вінницької області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 та ч. 1 ст. 309 КК України, -
встановив:
Відповідно до наказу начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія № 81» (далі Установа) № 69/ос-22 від 07.04.2021 ОСОБА_5 прийнято на роботу та призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81».

Згідно до ч. 2 ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи, слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, ОСОБА_5 є працівником установи виконання покарань, якому присвоєно спеціальне звання «старший прапорщик внутрішньої служби».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_5 являється працівником правоохоронного органу.

Згідно посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду

і безпеки № 83 від 01.04.2019, серед іншого, ОСОБА_5 зобов`язаний дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку; у відповідності до Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правових актів, за письмовою вказівки начальника установи або особи, яка виконує його обов`язки, надавати засудженим тривалі або короткострокові побачення, видавати посилки (передачі) і бандеролі; здійснювати огляди вмісту посилок (передач) і бандеролей, вилучати виявленні в них заборонені для зберігання засудженими предмети, вироби і речі, у разі вилучення таких доповідати керівництву установи, для прийняття рішення.

Разом з тим, відповідно до вказаної посадової інструкції за порушення, скоєнні у процесі своєї службової діяльності ОСОБА_5 несе відповідальність в межах визначених чинним кримінальним, адміністративним та цивільним законодавством України.

Однак, ОСОБА_5 будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), в силу чого знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так 21.04.2022 в першій половині дня ОСОБА_5 , знаходячись на автовокзалі в АДРЕСА_2 , зустрівся із невстановленою слідством особою, яка прямувала автобусом з міста Вінниці до міста Калинівки.

Під час зустрічі, ОСОБА_5 отримав від вказаної особи пакет, в якому знаходився, поміж іншого, паперовий згорток із порошкоподібною речовиною - амфетаміном, який ОСОБА_5 помістив до кишені свого рюкзака, розпочавши таким чином його зберігання.

Далі, ОСОБА_5 переніс вказаний паперовий згорток, для зберігання до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та їх наслідки, 22.04.2022 у вечірню пору доби, знаходячись за місцем свого проживання, паперовий згорток в якому містилась порошкоподібна речовина для власного вживання, помістив до пачки рожевого кольору з вологими серветками, з метою маскування вказаного засобу.

У подальшому 23.04.2022 близько 8 год. 30 хв. ОСОБА_5 виконуючи наказ начальника Установи «Про забезпечення охорони та нагляду на добу» від 22.04.2022 № 113 (ДСК) прибув для добового чергування до ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81», що знаходиться за адресою смт Стрижавка вул. Алеї, 62, Вінницького району Вінницької області. При цьому, ОСОБА_5 в рюкзаку із продуктами харчування перевіз отриману ним 21.04.2022 психотропну речовину для власного вживання, з місця свого проживання до території Установи, де близько 8 год. 30 хв., пройшов через режимно-пропускний пункт. Надалі, оперуповноваженим по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів оперативного відділу Установи ОСОБА_6 , при візуальному огляді вмісту рюкзака ОСОБА_5 помічено пачку вологих серветок рожевого кольору, у якій проглядався сторонній предмет. На запитання ОСОБА_6 про наявність заборонених речовин та засобів ОСОБА_5 повідомив, що у пакунку знаходиться паперовий згорток, із психотропною речовиною, яку зберігав для власного вживання.

23.04.2022 під час затримання ОСОБА_5 та проведення його особистого обшуку у відповідності до вимог КПК України, у пачці вологих серветок виявлено паперовий згорток із порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта №CE-19/102-21/5117-НЗПРАП від 29.04.2022 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном, масою 0,2096 г.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин, без мети збуту.

Крім того, згідно до ч. 2 ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи, слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, ОСОБА_5 є працівником установи виконання покарань, якому присвоєно спеціальне звання «старший прапорщик внутрішньої служби».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_5 являється працівником правоохоронного органу.

Згідно посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду

і безпеки № 83 від 01.04.2019, серед іншого, ОСОБА_5 зобов`язаний дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку; у відповідності до Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правових актів, за письмовою вказівки начальника установи або особи, яка виконує його обов`язки, надавати засудженим тривалі або короткострокові побачення, видавати посилки (передачі) і бандеролі; здійснювати огляди вмісту посилок (передач) і бандеролей, вилучати виявленні в них заборонені для зберігання засудженими предмети, вироби і речі, у разі вилучення таких доповідати керівництву установи, для прийняття рішення.

Також, має право вимагати від засуджених виконання встановлених правил поведінки та обов`язків; затримувати порушників установленого порядку відбування покарання та засуджених, які намагаються вчинити злочин або вже вчинили його; проводити обшукову роботу, вилучати предмети, вироби і речовини, заборонені для користування; у встановленому порядку застосовувати до засуджених фізичну силу, спеціальні засоби у випадках, передбачених законодавством.

Разом з тим, відповідно до вказаної посадової інструкції за порушення, скоєнні у процесі своєї службової діяльності ОСОБА_5 несе відповідальність в межах визначених чинним кримінальним, адміністративним та цивільним законодавством України, а також несе відповідальність за неправомірне використання наданих службових повноважень та їх використання в особистих цілях.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України визначено, що режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

У відповідності до ч. 5 ст. 102 КВК України, засуджені, їхні речі і одяг, а також приміщення та територія колоній підлягають обшуку і огляду. Особистий обшук проводиться особами однієї статі із засудженими. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Згідно ч. 6 ст. 102 КВК України адміністрація колонії має право, за наявністю підстав, проводити огляд громадян, їх речей, транспортних засобів, які знаходяться на території колонії, а також вилучати документи, а також предмети, вироби і речовини, зберігання і використання яких засудженим заборонено. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

У відповідності до ч. 7 ст. 102 КВК України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно Переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено, що є додатком до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, зберігання і користування мобільними телефонами дозволяється лише в порядку, встановленому п. 2 розділу XIV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, відповідно до якого телефонні розмови надаються засудженому за його письмовою заявою, в якій зазначаються місцезнаходження, телефонний номер абонента та тривалість розмови, факт телефонної розмови засудженого реєструється у журналі обліку телефонних розмов засуджених.

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81», являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи наявність заборони засудженим особам зберігати і користуватися мобільним телефоном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди від засудженого ОСОБА_7 за незаконне пронесення на охороняєму територію Установи заборонених предметів - мобільних телефонів та їх передачу засудженому ОСОБА_7 , отримав неправомірну вигоду за наступних обставин.
Під час виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_5 познайомився із засудженим ОСОБА_7 , який відбуває покарання в Установі та під час спілкування з ним у період з 05.02.2022 по 10.02.2022 всупереч інтересам служби, прийняв пропозицію засудженого про надання йому неправомірної вигоди за незаконну передачу в користування заборонених предметів - мобільних телефонів, які ОСОБА_5 повинен був незаконно пронести на територію Установи. Розмір неправомірної вигоди, яку ОСОБА_7 запропонував надати ОСОБА_5 складав 1500 грн.
На виконання умов ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_7 перерахував вказану суму грошових коштів на банківську картку Monobank ( НОМЕР_1 ), якою користується ОСОБА_8 .

Також, ОСОБА_8 повідомив засудженому свій власний номер телефону ( НОМЕР_2 ) та номер відділення «Нової пошти», а саме відділення № 1 за адресою: вул. Незалежності, 1Б, м. Калинівка Вінницької області, куди необхідно доставити телефони.
Під час затримання ОСОБА_5 23.04.2022, останнім повідомлено, що на даний час у відділенні «Нової пошти» № 1 у м. Калинівка знаходяться відправлення, які надійшли на його ім`я, вміст яких він повинен був передати засудженому ОСОБА_7 , який відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» за неправомірну вигоду у розмірі 1500 грн.

Під час огляду 23.04.2022 вищевказаних відправлень встановлено, що у поштовому відправленні № 3041 від ОСОБА_9 знаходиться сенсорний мобільний телефон марки «Nomi» синього кольору.

У поштовому відправленні № НОМЕР_3 від ОСОБА_10 знаходиться сенсорний мобільний телефон чорного кольору без зазначення марки та моделі.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч. 1 ст. 368 КК України прийняття пропозиції та отримання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

В підготовчому судовому засіданні сторони надали угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 від 24 травня 2022 року.
Сторони угоди погодились, що обвинувачений ОСОБА_5 понесе покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 та ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на один рік; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штраіу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 2 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на один рік. В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 368 та ч. 1 ст. 309 КК України, у вчиненому щиро покаявся. Підтвердив суду, що угоду про визнання винуватості він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими, а саме: наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку. Просив затвердити зазначену угоду, захисник підтримав позицію обвинуваченого, просив затвердити укладену між сторонами угоду про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Крім того, обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є йому відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому були роз`яснені та йому зрозумілі.

Після таких роз`яснень суду обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст. 66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до переконання про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 368 КК та ч. 1 ст. 309 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Витрати на проведення судової експертизи становлять 6864,80 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази після суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст. 314, 368, 369, 370, 371, 374, 376, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості укладену 24 травня 2022 року у кримінальному провадженні відомості про кримінальні правопорушення в якому внесені до ЄДРДР № 0000164 від 23.04.2022 між прокурором заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 від 24 травня 2022 року- затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 та ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на один рік;
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штраіу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
На підставі ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 2 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на один рік.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової експертизи № СУ-19/102-21/5117-НЗПРАП від 28 квітня 2022 року у розмірі 6868,80 (шість тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: сейф пакет МВС № 3994133, в якому містяться наркотичні та психотробні речовини амфетамін та канабіс, після набрання вироком законної сили - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно п.1 ч.4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя -