Справа № 216/2709/22
провадження 1-кс/216/1115/22
УХВАЛА
іменем України

04 серпня 2022 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах заявника ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2022 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 в інтересах заявника ОСОБА_4 просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.07.2022 про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження № 0000713.
В обґрунтування скарги вказує, що 25.05.2022 Криворізьким районним управлінням поліції ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано заяву за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України скоєних відносно ОСОБА_4
02.07.2022 відомості за заявою від 25.05.2022 внесені до ЄРДР № 0000713 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
28.07.2022 старшим слідчим СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було відмовлено у залученні у якості потерпілого ОСОБА_4 . Постанова не містить належної мотивації з посиланням на фактичні обставини та підтвердження їх відповідними доказами, не надано жодної оцінки доводам заявника щодо порушення прав, не вжито заходів для встановлення розміру завданого збитку, тому на думку представника заявника, постанова підлягає скасуванню.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підтримав подану скаргу, обґрунтовуючи її доводами викладеними в письмовому вигляді та просив скаргу задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлений належним чином.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Начальник СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , 04.08.2022 подала до суду заперечення на скаргу, у яких проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про залучення до кримінального провадження як потерпілого встановлено, що заява подана особою якій кримінальним правопорушенням не завдано шкоди. У зв`язку з викладеним слідчим, на законних підставах, 28.07.2022 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000713 від 02.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Заслухавши представника заявника, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, п. 5 ч. 1 вказаної статті КПК України передбачено право оскаржити рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Як вбачається з поданих матеріалів та зазначалося вище у цій ухвалі, СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000713 від 02.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Постановою старшого слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.07.2022 відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_4 , у залученні її представника адвоката ОСОБА_3 на підставі заяви від 28.07.2022 у рамках кримінального провадження №0000713 від 02.07.2022.
Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону.
Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України).
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).
З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Слід враховувати, що слідчий має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК України). Це - єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим.
Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Слідчий суддя аналізуючи постанову слідчого, вважає, що в ході кримінального провадження не встановлено достатніх відомостей, які б свідчили на спричинення, або ж замаху на спричинення заявнику майнової шкоди.
Представник заявника зазначає у скарзі, що потерпілим у кримінальному провадженні можу бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Разом з тим, адвокат не вказує, якої саме шкоди завдано заявнику кримінальним правопорушенням, не обгрунтовує належним чином ці доводи, а лише констатує ст. 55 КПК України.
Слідчий суддя керується загальними засадами кримінального провадження, а саме принципами законності та верховенства права (пункти 1-2, частини 1 статті 7 КПК України) та зазначає, що судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим (частина 1 статті 370 КПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації.
При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус
Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що процесуальний статус потерпілого виникає саме з моменту, коли встановлено, що цій особі було завдано шкоди. У цьому випадку заявник не надає будь-якого підтвердження завдання йому будь-якої шкоди кримінальним правопорушенням.
У заяві про вчинення кримінального правопорушення представник ОСОБА_4 зазначає, що відповідно до тверджень інших членів садового товариства голова садового товариства «Росинка+1» ОСОБА_7 систематично привласнює кошти сплачені останніми в якості членських внесків та плати за спожиту електроенергію та водопостачання, в результаті чого у товариства перед комунальними підприємствами міста утворились борги, а сама територія товариства прийшла в занедбаний стан.
Таким чином з самої заяви випливає, що кримінальним правопрушенням передбаченим ч. 2 ст. 191 КК України матеріальна шкода спричинена садовому товариству «Росинка+1».
В чому полягає матеріальна шкода завдана ОСОБА_4 вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, ані в заяві про вчинення кримінального правопорушення, ані в заяві про залучення в якості потерпілого не зазначено.
Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки заявником не доведено будь-якими доказами наявність завданої шкоди та її розмір.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що таким чином права заявника не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 303, 304, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 поданої в інтересах заявника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 28 липня 2022 року про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 08 серпня 2022 року о 13-00 год.
Слідчий суддя: ОСОБА_1