Справа № 203/2321/22
Провадження № 1-кп/0203/643/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000658 від 12.05.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185; ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває зазначене кримінальне провадження.
24 жовтня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15 ч. 4 ст.185, ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які були досліджені та оцінені слідчим суддею. Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий, в тому числі і за аналогічні корисливі злочини проти власності, в травні 2019 року звільнився з установи відбування покарань і обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нового, тяжкого, корисливого злочину, що підтверджує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працює, не має легального джерела доходу, тимчасово проживає у м. Дніпро, є внутрішньо переміщеною особою, винаймає квартиру, яка, відповідно до договору оренди не належить орендодавцю, та мало місце порушення останнім покладених на нього обов`язків згідно до запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що документально підтверджено та долучено до матеріалів справи при розгляді в апеляційному порядку. На існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_5 може вчиняти спроби переховуватись від суду.

Сторона обвинувачення вважає, що вказаний ризик з плином часу не зменшився та продовжує існувати на теперішній час, оскільки остаточне рішення по справі не прийнято. Існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 не працює, тому може вчинити новий корисливий злочин з метою власного збагачення. Крім того, він обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового троку. Так, згідно вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2021 по кримінальному провадження №192/430/19 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ст. 391 КК України, визнано винуватим та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши останнього на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначено іспитовий строк один рік. Згідно матеріалів вищевказаного кримінального провадження, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2020, ОСОБА_5 у призначені судові засідання неодноразово не з`являвся, у зв`язку з чим до нього застосовано привід до суду та в подальшому, 09.12.2020, за клопотанням прокурора його було оголошено у розшук.

Окрім іншого, прокурор звертає увагу суду на те, що у Ленінському районному суді м. Полтави перебуває на розгляді кримінальне провадження №645/29/22, 1-кп/553/246/2022 за обвинувальним актом прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001043 від 30.10.2021 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ще однієї особи у вчинені кримінального правопорушенням, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, остаточне рішення по справі не прийнято. Також, зазначає, що відповідно до пункту 8 листа Верховного Суду від 03.03.2022 №1/0/2-22 судам рекомендовано враховувати як відповідний ризик запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні. Прокурор послалась на те, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе забезпечити запобігання переліченим ризикам. З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, майнового стану обвинуваченого та обставин даного провадження, вважає за можливе визначення обвинуваченому застави у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на недоведеність зазначених прокурором ризиків, просив зменшити суму застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин справи та матеріального становища ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у продовженні строку тримання під вартою, підтримав думку захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечення захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Так, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2022 року ОСОБА_5 було продовжено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.10.2022 року. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.09.2022 вищевказану ухвалу залишено без змін.

Закінчити судовий розгляд до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого є неможливим, оскільки слід допитати свідків, дослідити документи, допитати обвинуваченого, провести судові дебати та постановити остаточне рішення у справі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Оцінюючи обґрунтування сторони обвинувачення на підтвердження продовження існування наведених ризиків, суд приходить до висновку, що врахований при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливих спроб останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшився на час розгляду питання доцільності продовження тримання останнього під вартою, і продовжує існувати, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий та був оголошений у розшук, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у період іспитового строку, офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, у м. Дніпро проживає тимчасово, є внутрішньо переміщеною особою.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення та можливої спроби переховуватись від суду, ступень яких є досить високим.

Таким чином, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати.

З урахуванням сукупності вказаних обставин суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 30 жовтня 2022 року, вважає за доцільне продовжити тримання останнього під вартою строком на 60 днів, з визначенням відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 173 670,00 грн.

Оцінку дослідженим доказам та висновок щодо доведеності вини обвинуваченого буде судом надано при постановленні остаточного рішення у справі.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі "Дніпровська установа виконання покарань (№4) на 60 днів, до 25 грудня 2022 року включно, з визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень.
Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою - до 25 грудня 2022 року включно.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути звільнений під заставу у розмірі 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень, тобто 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок №UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, які він у разі внесення визначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати, а саме: прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання або роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт чи паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі невиконання яких судом буде вирішено питання про звернення застави у дохід держави.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали, в інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1