В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.05.2022 м.Львів
Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000877 від 07 листопада 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого, востаннє 26.12.2017 року Личаківським районним судом міста Львова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2021 року, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, повторно, перебуваючи на вул. І. Федорова, у м. Львові, умисно шляхом вільного доступу, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Айфон X» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 8000 гривень, бездротові навушники «Аірподс» вартістю 6000 гривень., які знаходились у силіконовому чохлі вартістю 150 гривень, банківську карку «Монобанку», спричинивши останньому матеріальної шкоди на суму 14 150 гривень.

Крім цього, 05 листопада 2021 року, точного часу слідством не встановлено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, повторно, перебуваючи на проспекті Свободи м. Львова, шляхом використання платіжної банківської картки виданої AT «Універсал Банк» -Monobank» № НОМЕР_2 на прізвище ОСОБА_6 та подальшого зняття готівки через банкомат за вказаною адресою, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2808 гривень, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Також, 31,12.2021, в період часу з 00 год. 30 хв. по 01 год. 42 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав з платіжної банківської картки № НОМЕР_3 , виданою ПАТ КБ «Приватбанк» на прізвище ОСОБА_9 , яку він попередньо знайшов 30.12.2021, приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи на вул. Герцена, бум. Львові, грошові кошти у сумі 4211,95 гривень, розрахувавшись нею за товари, чим завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму, зокрема:: 31.12.2021, точного часу слідством не встановлено, розрахувався на суму 306 грн. за товар в магазині «ALKO SVIT», що на пр. Шевченка, 34 у м. Львові; 31.12.2021, точного часу слідством не встановлено, розрахувався на суму 396 грн. за товар в кафе «Allkebab», що на проспекті Шевченка, 7 у м. Львові; 31.12.2021, точного часу слідством не встановлено, розрахувався на суму 2784 грн. за товари в магазині «ProdyktydlyaVas», що по вул. Строєврейська, 5 у м. Львові; 31.12.2021, точного часу слідством не встановлено, розрахувався на суму 596 грн. за товари в магазині «Маркет», що по вул. Галицька, 1 у м. Львові; 31.2.2021 точного часу слідством не встановлено, розрахувався на суму 44,50 грн. за товар в магазині «Під Парасолькою», що по вул. Сербська, 13 у м. Львові; 31.12.2021, точного часу слідством не встановлено, розрахувався на суму 85,40 грн. за товар в торговому центрі «Арсен», що на пл. Міцкевича, 5 у м. Львові.

Крім цього, 29.12.2021, близько 22 год. 08 хв.,перебуваючи в приміщені кафе «Марше», що знаходиться у м. Львові по вул. Михальчука, 5, маючи прямий умисел на відкрите викрадення мобільного телефону, який знаходився на барній стійці зазначеного закладу, з метою реалізації свого злочинного умислу, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, підійшовши до барної стійки, та вважаючи, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є непомітними для сторонніх осіб, однак будучи при цьому поміченим ОСОБА_8 , відкрито викрав вищевказаний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G7», ІМЕІ НОМЕР_4 , вартістю 2800 грн., який належить ОСОБА_8 , з яким вибіг із приміщення кафе, незважаючи на вимогу потерпілої зупинитися та повернути викрадене майно, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 2800 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та пояснив, що 05 листопада 2021 року, точний час він не пам*ятає, він зустрів потерпілого ОСОБА_6 разом з його компанію на вулиці І.Федорова у місті Львові, які розпивали спиртні напої. Він познайомився з ними, останні запропонували йому також випити, на що він погодився. В подальшому, побачивши як ОСОБА_6 заснув у стані алкогольного сп*яніння, він скористався цією ситуацією і викрав у нього мобільний телефон, навушники та банківську карту «Монобанку». За допомогою банківської карти та телефону потерпілого ОСОБА_6 він зняв готівкові грошові кошти у банкоматі.

Крім того, додатково повідомив суду, що 05 листопада 2021 року, використовуючи мобільний телефон, персональні данні та документи в мобільному додатку «Дія», що належали ОСОБА_6 , через мережу Інтернет:

-здійснив заявку на отримання кредиту на ім`я ОСОБА_6 в кредитній установі ТОВ «Міолан». О 17 год. 11 хв. на банківську карту ОСОБА_6 « AT Універсалбанк» надійшли кошти в розмірі 8 000 грн;

-здійснив заявку на отримання кредиту на ім`я ОСОБА_6 в кредитній установі ТОВ «Авентус Україна». Приблизно о 18 год. на банківську карту ОСОБА_6 «AT Універсалбанк» надійшли кошти в розмірі 4 000 грн;

-здійснив заявку на отримання кредиту на ім`я ОСОБА_6 в кредитній установі ТОВ «Лінеруа Україна». Приблизно о 18 год. 25 хв. на банківську карту ОСОБА_6 «AT Універсалбанк» надійшли кошти в розмірі 1 000 грн.;

-здійснив заявку на отримання кредиту на ім`я ОСОБА_6 в кредитній установі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Приблизно о 18 год. на банківську карту ОСОБА_6 » AT Універсал банк» надійшли кошти в розмірі 2500 грн. До 08 год. 28 хв. 06.11.21 дана сума коштів була знята ОСОБА_4 готівкою в різних банкоматах розташованих в місті Львів та використана в особистих цілях.

До 08 години 30 хвилин 06 листопада 2021 року вищезазначені суми грошових коштів(приблизно 20000 гривень) були ним зняті готівкою в різних банкоматах розташованих в місті Львів та використані в особистих цілях.

В подальшому він ще намагався взяти грошові кошти у кредит, однак ці спроби були невдалими.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 обвинувачений визнав у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 також повністю підтвердив фактичні обставини та свою винуватість у викраденні грошових коштів з платіжної банківської карти потерпілого ОСОБА_9 у розмірі 4211,95 гривень.

Викрадені речі на момент судового розгляду не були повернуті потерпілим у кримінальному провадженні.

Щодо обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_4 зазначив, що він 29 грудня 2021 року взагалі не заходив до кафе «Марше» у місті Львові і не викрадав ніякого телефону.

Незважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_4 його вина у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

потерпіла ОСОБА_8 повідомила в судовому засіданні, що 29 грудня 2021 року близько 22 години вона знаходилася в приміщенні кафе «Марше» на вул.Михальчука у місті Львові та допомагала власниці кафе. Кухар кафе попросила її ще затриматися у кафе, поки вона сходить у магазин. Оскільки у кафе вже не було відвідувачів, вона перебувала на другому поверсі. Почувши, що хтось ходить по першому поверху, вона почала спускатися по сходах та побачила, що невідомий чоловік перехилився через барну стійку та щось відшукує. Вона крикнула йому : «Хто ви є?». Чоловік середнього росту, почувши її, розвернувся спиною та вибіг. Обличчя його вона не змогла побачити, оскільки той був у капюшоні. Зазначила, що чоловік був вдягнутий у зимову утеплену куртку темно сірого кольору, темно сині джинси та кросівки темного кольору.

Вона вибігла за ним з кафе, щоб його наздогнати. Чоловік, на слизькій дорозі впав навпроти магазину електроніки, піднявся та побіг в сторону проспекту Свободи. Вона намагалася бігти за ним та привернути увагу перехожих. Двоє молодих чоловіка спробували їй допомогти, також переслідували обвинуваченого, однак той вирвався і втік.

Коли вона повернулася до кафе, то з*ясувала, що був викрадений її мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору у прозорому чохлі. У зв*язку з цими подіями вона зателефонувала до поліції та написала відповідну заяву. Під час досудового розслідування вона чітко впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 за ростом, тілобудовою та одягом (джинсами та взуттям);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 від 06 листопада 2021 року;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 03 січня 2022 року;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , від 11 лютого 2022 року;

- даними довідки «AT Універсалбанк» від 25 квітня 2022 року про наявність рахунку у клієнта банку ОСОБА_6 та перевипуск банківських карт;

-даними протоколу огляду предметів від 03 грудня 2021 року, а саме диску з відеозаписом з магазину «Продукти для вас», що за адресою: м.Львів, вул.Підвальна,9;

- даними протоколу предъявления особи для впізнання (з фототаблицями) від 03 грудня 2021 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 по рисах обличчя, тілобудові;

- даними протоколу предъявления особи для впізнання (з фототаблицями) від 11 лютого 2022 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на ОСОБА_4 як на особу, яка 29.12.2021, близько 22 год. 08 хв., зайшла до кафе «Марше», що знаходиться у м. Львові по вул. Михальчука, 5, де вона знаходилася, підійшов до барної стійки даного закладу, із якого відкрито викрав належний їй мобільний телефон. Після цього він вибіг з мобільним телефоном та побіг в сторону проспекту Свободи. Впізнала ОСОБА_8 ОСОБА_4 по тілобудові , статурі, деталях одягу(кросівки, які були на час вчинення злочину);

- даними протоколу огляду предмету від 05 січня 2022 року, а саме диску з відеозаписом, де зафіксовано особу чоловічої статі, яку встановлено як ОСОБА_4 . Останній одягнутий в куртку до колін темного кольору з рукавами зеленого кольору, джинси темно-синього кольору;

- з даних відеозапису(з камер відео спостереження, розташованих на будівлі за адресою: м.Львів, вул.Михальчука, 3 від 29 грудня 2021 року), безпосередньо дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що з кафе «Марше», що знаходиться у м. Львові по вул. Михальчука, 5, вийшла жінка. Пізніше троє чоловіків проходили повз кафе, один з яких зайшов до нього, а інші пішли далі. Через деякий час, чоловік вибіг з кафе, під слизнувся, впав на проїзній частині дороги, піднявся та побіг. За ним вибігла з кафе жінка та почала його переслідувати. Через деякий час жінка повернулася до кафе. Присутня в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтвердила, що це саме вона вибігає за обвинуваченим та потім одна повертається до кафе.

Суд вважає за необхідне зазначити, що всі докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 обставин вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, є спробою уникнення останнім покарання з огляду на наступне.

По-перше, покази потерпілої ОСОБА_8 є логічними та послідовними як під час досудового розслідування, так і у судовому засіданні. Обвинуваченого ОСОБА_4 вона впізнала за зростом, тілобудовою та одягом, а саме джинсами та взуттям. Те що обвинувачений заперечив, що на ньому була куртка не темно сірого кольору, як зазначала потерпіла, а темно зелена, не впливає на висновок суду, оскільки подія відбувалася у нічний час доби та під певним хвилюванням ОСОБА_8 . Однак остання чітко вказала, що куртка на обвинуваченому була темного кольору.

По-друге, з безпосередньо дослідженого відеозапису з камер спостереження вбачається, що три чоловіка проходять біля кафе, і один з них заходить до нього. Подалі події відео повністю співпадають з показами потерпілої ОСОБА_8 . Протягом часу її відсутності у зв*язку з переслідуванням обвинуваченого, до кафе ніхто не входить і не виходить, чим спростовується твердження обвинуваченого, що інша особа викрала телефон потерпілої. Перебування обвинуваченого в іншому місці не підтверджено належними та допустимими доказами, що передбачає змагальність кримінального процесу. В той же час, обвинувачений підтвердив, що дійсно перебував біля кафе «Марше», що знаходиться у м. Львові по вул. Михальчука, 5 з двома своїми знайомими.

Таким чином, позиція сторони захисту повністю спростована показами потерпілої ОСОБА_8 , даними протоколу предъявления особи для впізнання (з фототаблицями) від 11 лютого 2022 року, відеозаписом з камер відео спостереження, розташованих на будівлі за адресою: м.Львів, вул.Михальчука, 3 від 29 грудня 2021 року. Посилання сторони захисту щодо проведення слідчих дій з потерпілою ОСОБА_8 до внесення відомостей до ЄРДР суд визнає неспроможними, так як вищевказаний протокол пред*явлення особи для впізнання датований після реєстрації кримінального провадження, а її покази були безпосередньо отримані під час судового розгляду з дотриманням вимог КПК України. Відеозапис з камер спостереження також отриманий після реєстрації кримінального провадження.

Щодо посилань захисника під час судових дебатів на відсутність експертної оцінки телефону потерпілої ОСОБА_8 , а відтак і недоведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину за ч,2 ст.186 КК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно правової позиції ВС, висловленої у постанові від 24 грудня 2015 року у справі № 5-221кс15, закріплене у ч. 2 ст. 11 КК України положення передбачає встановлення малозначності лише в тому разі, коли законодавець вирішення питання про межі заподіяної шкоди залишає на розсуд правозастосувача (суду). Щодо злочинів, конструкція складів яких передбачає конкретно визначений розмір спричиненої шкоди, констатація малозначності діяння виключається. Для такого злочину, як грабіж, не встановлено нижньої межі шкоди, яка може бути завдана власнику майна, проте ця обставина лише свідчить про підвищену суспільну небезпечність вказаного злочину. Тому вчинене ОСОБА_4 діяння характеризується всіма ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно), становить притаманну злочину суспільну небезпеку, що виключає малозначність цього діяння в розумінні ч. 2 ст. 11 КК України. При цьому, судом враховано, що телефон був визнаний потерпілою її приватною власністю з визначеною нею вартістю.

Таким чином, суд робить висновок, що досліджені письмові документи, речові та відеодокази, показання потерпілої повністю узгоджуються між собою і на підставі них суд встановив обставини події злочинів та має можливість надати їм належну правову оцінку.

Отже, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно;

ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , які Кримінальним законом віднесені до категорій:

ч.2 ст. 185 КК України, - до нетяжких злочинів;

ч.2 ст.186 КК України, - до тяжких злочинів;

особу ОСОБА_4 який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, психічними розладами не страждає, не працевлаштований, вину у вчиненому злочині визнав частково, щиро не кається.

В силу статей 66 Кримінального кодексу України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно приписів ст.67 КК України суд визнає обтяжуючою обставиною рецидив злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та за ч.2 ст.186 КК України, - також у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції статті.

Згідно з ч.1ст.70 КК України, при сукупності злочинів, суд, призначаючи покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарань.

Суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року, відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 18 годин 30 хвилин 10 лютого 2022 року. Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні злочину, обраний судом вид покарання, наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 , з огляду на дані про його особу, нестійкі соціальні зв`язки, зможе ухилитися від виконання вироку суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне залишити без зміни до набрання вироком законної сили раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК Кодексу України, попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню до строку покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком.

За нормами ч.2 ст.127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У зв*язку з визнанням обвинуваченим позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 , цивільний позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому положеннями ч. 6 ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахувати попереднє ув`язнення у строк покарання день за день.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання 10 лютого 2022 року.

З метою забезпечення виконання вироку продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 дію запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди суму 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн.

Після набрання вироком законної сили, речові докази: -компакт диски «CD-R» диски,- зберігати в матеріалах справи;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше натупного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1