ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2528/21 Номер провадження 11-кп/814/340/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000171 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 листопада 2021 року,

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, особу з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
засуджено за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо запобіжного заходу, арешту майна, процесуальних витрат та речових доказів.
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.
26.03.2021 у вечірній час ОСОБА_8 , перебуваючи разом із ОСОБА_9 у квартирі останнього за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту умисно наніс не менше двох ударів рукою, стиснутою в кулак, у область голови потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить переглянути вирок суду, оскільки вважає, що його вина у вчиненні злочину не доведена, та зазначає, що вказане кримінальне правопорушення він не вчиняв.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та визнати ОСОБА_8 невинуватим в інкримінованому злочині.

Свої вимоги обґрунтував тим, що в судовому засіданні не здобуто достовірних та об`єктивних доказів вини ОСОБА_8 у заподіянні ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, а докази, на які суд послався у вироку, на його думку, слід оцінювати критично.

Зазначив, що ОСОБА_10 не є потерпілою у даному кримінальному провадженні, так як вона офіційно не є дочкою померлого ОСОБА_9 . Під час надання показань ОСОБА_10 вказувала, що ОСОБА_9 26.03.2021 направив їй повідомлення, щоб вона викликала поліцію, але вона в правоохоронні органи не зверталася і вказане повідомлення органу досудового розслідування не представила. Вважає дії ОСОБА_10 підозрілими, оскільки вона, коли виявила 28.03.2021 потерпілого з тілесними ушкодження, за медичною допомогою не звернулась, залишила ОСОБА_9 у квартирі одного, а повторно до нього приїхала лише 30.03.2021. При цьому двері відчинила ключами сусідки.

Свідок ОСОБА_11 давала нечіткі показання, не могла назвати дату, коли чула шум в квартирі померлого та бачила обвинуваченого у потерпілого.

Зазначає, що суд неналежним чином оцінив показання ОСОБА_8 , який вказував, що 27.03.2021 він пішов на ринок, а коли повернувся до ОСОБА_9 , двері ніхто не відчинив.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційних скарг, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним і ґрунтується на належних і допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені в суді першої інстанції та отримали належну оцінку.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні злочину не визнав, вказав, що кілька днів перебував у ОСОБА_9 вдома, однак, конфліктів з ним не мав і тілесних ушкоджень потерпілому не наносив. В ніч з 26 на 27 березня 2021 року ночував у ОСОБА_9 , 27.03.2021 пішов на ринок і до квартири потерпілого вже не повернувся, оскільки двері йому ніхто не відчинив і на телефонні дзвінки потерпілий не відповідав.

В той же час, винуватість обвинуваченого повністю доводиться такими доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.03.2021 у квартирі ОСОБА_9 виявлено труп потерпілого, на якому маються тілесні ушкодження. В квартирі на підлозі, стінах та предметах містяться сліди речовини бурого кольору.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №228/1 від 21.04.2021 на трупі ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, які утворились не менш як двох травматичних дій тупих твердих предметів, якими могли бути кисть руки, стиснута в кулак, чи взута нога, ймовірніше за все за 1-3 дні до настання смерті потерпілого. Причиною смерті стала закрита тупа травма голови, яка у своєму перебігу ускладнилася розвитком набряку-набухання головного мозку. Смерть настала не менш ніж за 20 годин до моменту огляду трупа на місці події. Локалізація в різних анатомічних ділянках, характер та об`єм виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 дозволяє виключити можливість їх утворення внаслідок однократного падіння.

Потерпіла ОСОБА_10 у суді першої інстанції повідомила, що за кілька днів до події у потерпілого почав проживати його новий знайомий ОСОБА_12 , з яким потерпілий вживав алкогольні напої. 26.03.2021 ОСОБА_9 зранку надіслав їй повідомлення про те, що йому загрожує небезпека від цього чоловіка, а в телефонній розмові вказав, що ОСОБА_12 його вдарив, але проблему вони вирішили і ОСОБА_12 погодився піти з квартири. Наступного дня близько 13 години ОСОБА_9 їй повідомив, що ОСОБА_12 вже пішов, але він себе погано почуває і попросив її приїхати, щоб зачинити його квартиру. Оскільки вона приїхати не змогла, потерпілий попросив зачинити квартиру свою сусідку, що та і зробила. 28.03.2021 приблизно о 14 годині ОСОБА_10 приїхала до потерпілого додому і виявила, що той має численні тілесні ушкодження. На її запитання пояснив, що побив його ОСОБА_12 . Оскільки ОСОБА_9 відмовився від отримання медичної допомоги, вона його знову зачинила в квартирі. 29.03.2021 на телефонні дзвінки потерпілий уже не відповідав, а 30.03.2021 разом із сусідкою, ОСОБА_11 , вони зайшли до квартири потерпілого і виявили, що той помер.

Свідок ОСОБА_11 місцевому суду підтвердила, що на прохання потерпілого зачиняла двері у його квартирі. Через один день разом з потерпілою зайшла додому до ОСОБА_9 і побачили там мертвого потерпілого. Також вказала, що незадовго до цих подій бачила ОСОБА_8 у квартирі потерпілого та у їхньому під`їзді. Стверджує, що впізнала обвинуваченого як під час пред`явлення для впізнання, так і в суді.

Свідок ОСОБА_13 також вказала, що ОСОБА_9 незадовго до смерті дзвонив їй та просив допомогти вигнати з квартири його знайомого.

Відповідно до висновку судової дактилоскопічної експертизи №СЕ 19/117-21/439-кр-Д від 06.04.2021 під час огляду місця події за місцем проживання потерпілого виявлено сліди пальців рук, залишені ОСОБА_8 .

Згідно з висновками судово-медичних експертиз №546 від 06.05.2021, 549 та 550 від 12.05.2021 на джинсах, камуфляжних штанах, правому туфлі, вилучених під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого, мається кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_9 .

Підстав ставити під сумнів вказані докази, які отримані у передбачений КПК України спосіб, є логічними, об`єктивними та узгоджуються між собою, колегія суддів не вбачає.

Визнання ОСОБА_10 потерпілою у даному провадженні з огляду на те, що вона вважає себе донькою ОСОБА_9 , і останній за життя також визнавав її своєю донькою, навіть за відсутності документів, що підтверджують родинні зв`язки, не суперечить вимогам КПК. Отже істотні порушення, що тягли б за собою скасування вироку, у даному випадку відсутні, а процесуальний статус ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні, всупереч доводам захисника, не впливає на належність та допустимість її показань як доказу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 в умисному заподіянні ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.
Враховуючи викладене, підстав для виправдання ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України немає.

Покарання обвинуваченому призначене у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; особи обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується, перебуває на обліку в наркодиспансері з приводу зловживання алкоголем; відсутності обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Призначене покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстави, передбачені ст. 409 КПК України, для скасування чи зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 відсутні. У зв`язку з цим апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 19 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4