Справа № 559/701/22
Провадження № 1-кс/559/189/2022
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
09 червня 2022 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисників: адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене керівником Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000059 від 04 лютого 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, про застосування відносно підозрюваної

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубно, Рівненської області, громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, не судимої, жительки АДРЕСА_1
- запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 08.08.2022 із визначенням розміру застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,-
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене керівником Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000059 від 04 лютого 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 08.08.2022 із визначенням розміру застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи клопотання сторона кримінального провадження посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , діючи всупереч ст.ст. 6, 12, Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речови н їх прекурсорів та зловживанню ними», переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, будучи наркозалежною, перебуваючи на замісній підтримувальній терапії, отримала у КЗ «Дубенський диспансер психо-соціальної реабілітації» Рівненської обласної ради наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, та в подальшому 18.02.2022, о 11 годині 01 хвилина, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збула дві таблетки білого кольору за грошові кошти в сумі 400 гривень ОСОБА_9 , який діяв у відповідності до ст.5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, яка згідно висновку експерта № КСЕ-19/118-22/1602-НЗПРАП від 16.03.2022, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено метадон, масою 0,046 грам.

Таким чином, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а саме у незаконному збуті наркотичних засобів.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи всупереч ст.ст. 6, 12, Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх прекурсорів та зловживанню ними», переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, будучи наркозалежною, перебуваючи на замісній підтримувальній терапії, отримала у КЗ «Дубенський диспансер психо-соціальної реабілітації» Рівненської обласної ради наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, та в подальшому 07.06.2022 о 10 годині 50 хвилин, перебуваючи в квартирі за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, незаконно збула дві таблетки білого кольору за грошові кошти в сумі 500 гривень ОСОБА_9 , який діяв у відповідності до ст.5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року.

Таким чином, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному збуті наркотичних засобів, вчинене повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

1.протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 18.02.2022;

2.протоколом огляду особи та вручення їй грошових коштів від 18.02.2022;

3.протоколом вилучення у ОСОБА_9 , двох таблеток білого кольору, від 18.02.2022;

4.протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої та оперативної закупки;

5.висновком експерта № КСЕ-19/118-22/1602-НЗПРАП від 16.03.2022 за результатами проведення комплексної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів в ході якої, дві таблетки білого кольору, які були вилучені у ОСОБА_9 містить у своєму складі метадон, обіг якої обмежено масою 0,046 грам;

6.протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 07.06.2022;

7.протоколом огляду особи та вручення їй грошових коштів від 07.06.2022;

8.протоколом вилучення у ОСОБА_9 , двох таблеток білого кольору від 07.06.2022;

9.протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , де було виявлено та вилучено таблетку білого кольору, мобільний телефон;

10.протоколом освідування ОСОБА_8 , під час якого на правій та лівій руці було виявлено сліди спеціальної хімічної речовини;

11.протоколом огляду мобільного телефону який було вилучено в ході обшуку ОСОБА_8 , де було виявлено переписку по збуту наркотичного засобу.

07.06.2022, о 11 годині 59 хвилин, в порядку ст.208 КПК України, було затримано ОСОБА_8 08.06.2022, ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Даний ризик (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_8 зможе впливати, шляхом погроз на свідків (понятих які були присутні під час проведення слідчих дій), а також на особу, яка проводила оперативну закупку з метою зміни ними показів у якості свідка, при їх допиті судом першої інстанції, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

2. Вчинити інше кримінальне правопорушення (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_8 , неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та була неодноразово судима. Про те, попередні судимості не виправили ОСОБА_8 , та остання знову почала вчиняти нові кримінальні правопорушення в тому числі пов`язані із незаконним збутом наркотичних засобів. Все це може свідчити про те, що ОСОБА_8 не бажає ставати на шлях виправлення та у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, остання зможе вчиняти кримінальні правопорушення.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчиненні іншого кримінального правопорушення необхідно обрати відносно останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 може бути застосований.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання покладених на неї обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину та обставин вчинення злочину.

На стадії досудового розслідування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), § 32), як у даному випадку, оскільки термін «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути ж такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» (Merabishvili v. Georgia [GC], § 184). Тож в кримінальному провадженні наявні факти які обґрунтовують підозру, а отже і можливість обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження її прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Враховуючи всі обставини вчинення даного кримінального правопорушення, особу підозрюваної слідчий просить визначити відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубно, Рівненської області, громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, не судимої, жительки АДРЕСА_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 08.08.2022 із визначенням розміру застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання із викладених у ньому обставин, просили його задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_8 вину визнала в повному обсязі. Просила не обирати запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, а застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки, вона виправляється, хворіє, в неї на утриманні знаходиться дитина 10 років, яка проживає з нею.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію своєї підзахисної, просив обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Окрім того зазначив, що на його думку ризики зазначені слідчим у клопотанні необґрунтовані.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію своєї підзахисної та захисника адвоката ОСОБА_5 ,

Вислухавши підозрювану та її захисників, доводи прокурора та слідчого, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

07.06.2022 об 11 год. 59 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 фактично затримано, а 08.06.2022, в порядку ст. 278 КПК України їй було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Аналіз наведених у клопотанні обставин та матеріалів долучених до клопотання, дає підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та/або судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено, а в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених: п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення).

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 178 КПК України судом оцінені в сукупності та враховуються наступні обставини. ОСОБА_8 , офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання її для отримання грошових коштів та іншого майна, необхідного в побуті, до вчинення нових кримінальних правопорушень. Окрім того, ОСОБА_8 , неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та була неодноразово судима, проте, попередні судимості не виправили ОСОБА_8 , та остання знову почала вчиняти нові кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані із незаконним збутом наркотичних засобів, це підтверджує те, що підозрювана, не зважаючи на надані їй можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробила та вчинила нові кримінальні правопорушення.

Окрім того, з матеріалів клопотання та під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_8 одружена, має постійне місце проживання та зареєстрована по АДРЕСА_1 , де проживає із сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вказує на міцність соціальних зв`язків підозрюваної.

При розгляді справи «Боротюк проти України», рішення від 16.03.2011 року, Європейський суд з прав людини у п. 62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При розгляді клопотання стороною обвинувачення не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, обираючи певний запобіжний захід слід враховувати одне із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі і запобіжних заходів) визначене в ст. 132 КПК України, а саме те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваної, яка рахується раніше не судимою, має постійне місце проживання і реєстрації в м. Дубно, перебуває у шлюбі, у неї на утриманні знаходяться малолітня дитина, що вказує на наявність сталих соціальних зв`язків, а тому слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 та вказують на наявність ризиків того, що вона може вчиняти інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків у кримінальному провадженні, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, слідчий суддя вважає доцільним обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та необхідність покладення на підозрювану додаткових обов`язків, які б унеможливили її перебування поза межами житла та дали змогу контролювати належну процесуальну поведінку підозрюваної. Матеріали клопотання не містять доказів, що такий запобіжний захід в даному випадку буде недостатнім, при цьому одночасно такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, забезпечить вказаний вище баланс приватних інтересів особи, її сім`ї та інтересів досудового розслідування.

Таким чином, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.06.2022, ОСОБА_8 фактично затримана 07.06.2022 об 11 год. 59 хв., а отже строк дії запобіжного заходу відраховується саме з 07.06.2022.

Разом із тим, слідчий суддя додатково звертає увагу, що будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене керівником Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000059 від 04 лютого 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 08.08.2022 із визначенням розміру застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубно, Рівненської області, громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, не судимої, жительки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів.
Встановити строк дії ухвали - до 06 серпня 2022 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_8 :

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово;

- прибувати за першим викликом суду;

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні за першою вимогою.

- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання за місцем проживання підозрюваної Дубенського РВП ГУНП у Рівненській області та зобов`язати негайно поставити на її облік і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000059.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України негайно доставити підозрювану ОСОБА_8 до місця її проживання та звільнити з-під варти.

Ознайомити підозрювану ОСОБА_8 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та вручити копію.

Дата закінчення дії ухвали 06.08.2022.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1