Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1570/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 17.06.2022 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: 48 предметів зовні схожий на набої калібру 4,5 мм. В обґрунтування клопотання вказав, що вилучене майно може бути використано як докази вчинення кримінальних правопорушень та відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягають збереженню.
В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В провадженні СУ ГУ НП в Миколаївській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000103 від 18.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, за повідомленням про те, що ОСОБА_4 , діючи за попередною змовою з ОСОБА_5 , здісйнювали дії повязані зі збутом вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , в якості місця тимчасового зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв, використовує приватне домоволодіння яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до відомостей з реєстру прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_6
У зв`язку з вказаним 17.06.2022 року був проведений санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: 48 предметів зовні схожий на набої калібру 4,5 мм.
18.06.2022 року постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 вищевказані речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000103.
З урахуванням того, що вилучене під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 17.06.2022 санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: 48 предметів зовні схожий на набої калібру 4,5 мм.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8