Справа № 307/349/22
Провадження № 1-кп/307/22/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 17.01.2022 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженої, менеджера закладу «Прімо Піцца», раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченех ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У 2021 року, в невстановлені досудовим розслідуванням точні дату та час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме, виготовленні завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, яке посвідчене сімейним лікарем Івано-Франківської обласної клінічної лікарні Івано - Франківської обласної ради ОСОБА_6 , та невстановленим досудовим розслідуванням способом відшукала невстановлену особу, стосовно якої наявне окреме кримінальне провадження, яка виготовила завідомо підроблене свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19. З метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_4 , невстановленим способом надала невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, яке посвідчене сімейним лікарем Івано-Франківської обласної клінічної лікарні Івано-Франківської обласної ради ОСОБА_6 , при цьому, згідно відповіді КНП Тячівської районної ради центр первинної медико-санітарної допомоги за вихідним №12 від 13.01.2022, інформація щодо вакцинації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , відсутня, а також згідно відповіді КНП Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради за вихідним №57 від 14.01.2022 року, де зазначається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проходила курси вакцинації в вищевказаному медичному центрі та міжнародне свідоцтво про вакцинацію їхньою установою не видавалося та ОСОБА_6 не є працівником КНП ОКЛ ІФ ОР.
В подальшому, точну дату та час у ході проведення дізнання не встановлено, невстановлена досудовим розслідуванням особа надала ОСОБА_7 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та виготовлений не підприємством, що здійснює випуск даної продукції, міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, з наданням права для забезпечення його особистих потреб, у зв`язку з чим, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України, тобто в пособництві у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою.
Крім цього, в невстановлені досудовим розслідуванням точні дату та час, ОСОБА_7 , перебуваючи в закладі Прімо піца, що за адресою смт. Буштино, вул. Травнева, 39А, в якому остання працює, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно використала завідомо підроблений документ, а саме міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, яке посвідчене сімейним лікарем Івано- Франківської обласної клінічної лікарні Івано-Франківської обласної ради ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що вона не проходила установленої законом процедури отримання такого документу та, що таке є підробленим, чим здійснила використання завідомо підробленого документа та порушила Постанову Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (зі змінами та доповненнями), у зв`язку з чим обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнала частково. Показала, що з 2017 року працює в закладі «Прімо Піцца» менеджером. Оскільки вона не мала бажання вакцинуватися вона за допомогою додатку Вайбер по телефону замовила серифікат про вакцинацію. Під час замовлення вона надала свої анкетні дані, зазначені в паспорті, а саме Прізвище, Імя, По батькові, місце проживання.

Всі анкетні дані, які були потрібні для заповнення сертифікату, вона надсилала за допомогою додатку Вайбер. Особа, в якої вона зробила замовлення сертифікату, попросила видалити фото та переписку. Сертифікат, який вона замовила знаходився в одній папці з сертифікатами інших працівників. Свій сертифікат до папки з сертифікатами інших працівників вона поставила сама. В той час коли працівники поліції в закладі де вона працює, вилучали сертифікати, її на роботі не було. Ствердила, що наміру подавати сертифікат за місцем роботи та ним користуватися, у неї не було. При цьому вказала, що замовлений сертифікат їй було потрібно для того щоб її допустили до роботи.

Свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнала повністю. Вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа, заперечила.
Дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що не дивлячись на невизнання ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, її вина у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, доведена повністю. Крім часткового визнання ОСОБА_7 , своєї вини, суд вважає, що її вина в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях підтверджується сукупністю наступних зібраних доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні.

Згідно протоколу огляду місця події від 22.12.2021 року в смт. Буштино в кафе «Прімо Піца" виявлено та вилучено одинадцять міжнародних свідоцтв про вакцинацію в тому числі і відносно ОСОБА_7 (а.с.46-49.)

Постановою дізнавача сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 23.12.2021 р. сертифікати про вакцинацію в тому числі і відносно ОСОБА_7 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000460 від 23.12.2021 року (а.с. 36, 37).

Постановою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 виділено з матералів кримінального провадження, відомості про яке 23.12.2021 р. внесено до ЄРДР за №0000460 матеріали для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке 17.01.2022 р. внесено до ЄРДР за №0000016 (а.с.41-44).

Згідно копії міжнародного свідоцтва про вакцинацію виданного на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оригінал якого досліджено в судовому засіданні, містяться відомості, що така вакцинована 1.06.2021 року та 23.06.2021 р. (а.с. 61).

Відповідно до листа в.о. генерального директора КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» ОСОБА_10 від 14.01.2022 р., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проходила курсу вакцинації в КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» та міжнародне свідоцтво про вакцинацію установою не видавалося (а.с. 58).
Згідно листа головного лікаря КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги Хустської міської ради Закарпатської області» ОСОБА_11 , встановлено відсутність записів про вакцинацію ОСОБА_4 (а.с. 59-60).
Таким чином, оцінивши у сукупності вищенаведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 дійсно, у 2021 року в смт. Буштино шляхом надання невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка має право на видачу міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хворби COVID-19, своїх анкетних даних, які були використані під час виготовлення завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію /профілактику коронавірусної хворби COVID-19, умисно вчинила пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видати такі документи і який надає права, з метою використання його іншою особою, яке в подальшому діючи умисно достовірно знаючи, що вона не проходила установленої законом процедури отримання такого документа та, що такий є підробленим, надала його до закладу «Прімо-Піца» в смт. Буштино вул. Травнева, 39 А, в якому працювала, тому ці її дії слід кваліфікувати за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Порядок отримання доказів, вказаних у ч. 2 ст. 84 КПК України, передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) дотримання процесуального порядку отримання доказів; 4) дотримання правил фіксації ходу і результатів слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій.

За приписами ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Доводи сторони захисту, з посиланням на висновок лікаря КНП Буштинської АЗПСМ №23 від 3.02.2022 року щодо наявності у ОСОБА_4 протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (а.с.29, 30) та відсутності у діях ОСОБА_4 умислу на вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні підробленого документа, не спростовують наведених доказів та висновків суду, щодо доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Як встановлено під час розгляду кримінального провадження, вилучення підробленого сертифіката про вакцинацію, згідно протоколу огляду місця події, мало місце 22.12.2021 в закладі де працювала обвинувачена. Саме за місцем роботи обвинуваченої було вилучено цей документ.
При цьому долучений під час розгляду справи стороною захисту висновок лікаря КНП Буштинської АЗПСМ №23 від 3.02.2022 року, містить відомості про те, що ОСОБА_7 , перехворіла коронавірусною інфекцією у період з 17.12.2022 по 3.01.2022 р. і звільняється від щеплень на 20 діб.
Таким чином у співставленні періодів вчинення кримінального праворушення та періодів зазначених у наведеному висновку, у сукупності з показами обвинуваченої, яка вказала що до папки, яка зберігалась на місці роботи, підроблений сертифікат вона поклала самостійно та з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, спростовують доводи сторони захисту, щодо невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Інших доводів, які б спростовували надані стороною обвинувачення докази чи викликали сумніви у їх належності та допустимості, стороною захисту не наведено.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, молода за віком та проживає разом з матір`ю та братом та раніше не судима.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає: часткове визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обвинуваченій обставину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності альтернативної санкції ч.1 ст.358 та ч. 4 ст. 358 КК України, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальним правопорушень як нею, так і іншими особами.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700, 00 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1