Провадження № 1-кс/761/9888/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 11 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000542 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000542 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що невстановлені особи використовуючи підроблені документи, шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого відділом приватизації житлового фонду Печерського району, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

Згідно із договором купівлі-продажу від 16.04.2009 посвідченого державним нотаріусом двадцять першої державної нотаріальної контори м. Києва та зареєстрованого в реєстрі за № 2075 ОСОБА_5 продала вказану квартиру ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.02.2022 право власності на вказану квартиру приватним нотаріусом КМНО було зареєстровано за ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу реєстровий номер 1838.

Згідно витягу є Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_9 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

23.02.2022 постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві в порядку ст. 98 КПК України квартира АДРЕСА_1 визнана в якості речового доказу у кримінальному провадженні так як вона є матеріальним об`єктом, який містять сліди кримінального правопорушення, а також отримана у власність внаслідок вчинення протиправних дій.

У зв`язку із вищевикладеним, з метою забезпечення збереження речового доказу, недопущення його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у сторони обвинувачення, виникла необхідність накласти арешт на предмет злочину, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту: 000, яка на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_9 (іпн НОМЕР_1 ).

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 цього Кодексу.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Так, 23.02.2022 постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві квартира №7 по вул. Володимирській 19 в м. Києві визнана в якості речового доказу у кримінальному провадженні №000542.

Враховуючи викладене, з метою запобігання зникнення, втрати, пошкодження вказаних речових доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначену квартиру.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту: 000, яка на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_9 (іпн НОМЕР_1 ), шляхом заборони використання, розпорядження будь-яким чином таким майном та вчинення відповідних реєстраційних дій щодо даного об`єкта нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1