Справа № 309/1222/22
Провадження № 1-кс/309/312/22
У Х В А Л А

10 травня 2022 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_5 , звернулися до суду з клопотанням про скасування арешту майна. Дане клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Хустського районного суду від 24.03.2022 року накладено арешт на наступне майно: мобільний телефон марки/моделі «Самсунг SM-A022G/DS» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-карткою з номером НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Посилаються на те, що вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон не є ні предметом, ні знаряддям інкримінованого підозрюваному злочину, не містить також слідів його вчинення. Вилучений мобільний телефон марки «Самсунг SM-A022G/DS» не може бути речовим доказом та підлягати арешту в кримінальному провадженні. У зв`язку з викладеним, відсутні підстави для подальшого обмеження права власності підозрюваного у вигляді позбавлення права володіти та користуватись шляхом накладення арешту, що є підставою для його скасування.

В судове засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не з`явилися. Подали заяву про проведення розгляду вказаного клопотання про скасування арешту без їх участі в судовому засіданні.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Про дату проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Хустського районного суду від 24.03.2022 р. накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000272 на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон марки/моделі «Самсунг SM-A022G/DS» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-карткою з номером НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , яке було вилучено в ході затримання ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту статті 174 КПК України вбачається, що підставами для скасування арешту майна є доведення заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про те, що необхідність скасування арешту майна знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки відпали підстави для арешту майна, вилучене майно не є предметом та знаряддям кримінального правопорушення, внаслідок чого питання про скасування арешту майна є доцільним та відповідає інтересам сторін кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею не здійснювалася в порядку ст.107 ч.4 КПК України.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт тимчасово вилученого майна, накладений ухвалою слідчого судді Хустського районного суду від 24.03.2022 року у кримінальному провадженні № 0000272 від 23.03.2022 року, а саме на: мобільний телефон марки/моделі «Самсунг SM-A022G/DS» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-карткою з номером НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Ухвала про скасування арешту на майно виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору та власнику майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1