Справа № 991/4773/22
Провадження 1-кс/991/4793/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000717 від 25.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому детектив з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, вилучене 17.10.2022 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .
Розгляд клопотання призначено на 21.10.2022.
До початку розгляду справи по суті від детектива, який діє на підставі доручення від 18.10.2022, на електронну адресу суду надійшла заява про залишення клопотання про арешт майна без розгляду, з огляду на те, що після звернення до слідчого судді із цим клопотанням орган досудового розслідування здійснив огляд, вилучених під час обшуку речей, їх зміст, за участі спеціалістів, скопійовано, тому необхідність у їх арешті відпала.
Вирішуючи заявлене детективом клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Частиною 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, засобами передбаченими цим Кодексом.
Згідно із ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення Кримінального процесуального кодексу України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Оскільки до початку судового розгляду детектив Національного бюро звернувся із заявою про залишення без розгляду клопотання про арешт майна, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності кримінального процесу, визначених ст. 7, 22, 26 КПК України, підстави для розгляду даного клопотання по суті відсутні, тому слідчий суддя дійшов висновку про залишення без розгляду клопотання про арешт майна.
Керуючись ст. 2, 7, 22, 26, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000717 від 25.10.2017 залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1