Справа № 147/1363/20
Провадження № 1-кс/147/199/22
УХВАЛА

12 вересня 2022 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання Погорілець Лілії клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000205 від 02.12.2020,
в с т а н о в и в:
В провадження слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000205 від 02.12.2020. Заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.12.2020 у справі №147/1363/20 (провадження №1-кс/147/288/20) на автомобіль RENAULT KANGOO, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 або застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності та інших негативних наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб членів сім`ї заявника; зобов`язати старшого слідчого ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 та/або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000205 від 02.12.2020 безоплатно передати автомобіль RENAULT KANGOO, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_5 та/або іншій особі уповноваженій ОСОБА_5 .
В обґрунтування даного клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.12.2020 у справі №147/1363/20 (провадження №1-кс/147/288/20) було накладено арешт на автомобіль ОСОБА_5 , яка згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є власником автомобіля RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_1 та заборонено відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися автомобілем, а автомобіль постановлено зберігати на спецмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області. Так, з 02.12.2020, тобто на протязі більше ніж півтора року, у ВП №2 перебуває дане кримінальне провадження, будь-яку особу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не повідомлено. Зазначила, що усі необхідні слідчі дії відносно належного їй автомобіля проведені, а тому потреба у застосуванні даного заходу відпала. Також звертала увагу на те, що зберігання арештованого майна, а саме її автомобіля, не відповідає спеціальним умовам зберігання на спеціальному майданчику або стоянки, та не облаштовані відповідним чином, що протирічать вимогам Постанов Кабінету Міністрів України №1102 від 17.12.2008 та №1104 від 19.11.2012, а також ст.19 Конституції України.
В судовому засіданні слідчий СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 заявив клопотання про залишення клопотання ОСОБА_5 без розгляду, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від 07.09.2022 у справі №147/1363/20 було частково задоволено аналогічне клопотання. Даною ухвалою зобов`язано передати ОСОБА_5 транспортний засіб на відповідальне зберігання з правом володіння та користування цим автомобілем заборонивши право його відчуження. Окрім того, слідчий ОСОБА_4 надав суду ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 від 08.09.2022 про залишення без розгляду аналогічного клопотання про скасування арешту у цьому ж кримінальному провадженні.
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 заперечував проти клопотання слідчого про залишення заявленого ОСОБА_5 клопотання без розгляду, оскільки слідчим суддею ОСОБА_6 розглядалося клопотання адвоката ОСОБА_3 , а не власника майна ОСОБА_5 . Окрім того, надані клопотання містять різні підставі для скасування арешту майна.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Так, у своєму клопотанні заявник просить скасувати арешт на автомобіль «RENAULT KАNGOO» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , або застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.12.2020 у справі №147/1363/20 (провадження №1-кс/147/288/20). З даним клопотання ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді 17.08.2022.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від 07.08.2022, клопотання представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна (з врахуванням клопотання поданого у відповідності до ст. 26 КПК України від 23.08.2022) у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000205 від 02.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України частково задоволено. Автомобіль «RENAULT KАNGOO» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , зобов`язано слідчого Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000205, передати ОСОБА_5 на відповідальне зберігання з правом володіння та користування цим автомобілем заборонивши право його відчуження.
Окрім того, ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 08.08.2022, клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000205 від 02.12.2020, залишено без розгляду з тих підстав, що слідчим суддею клопотання власника майна, на яке накладено арешт, ОСОБА_5 про скасування арешту майна або застосування найменш обтяжливого способу арешту майна, було вирішено і частково задоволено.
Так, статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК України).
Згідно зі ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Безумовно, скарги, заяви та клопотання під час досудового розслідування є інструментом реалізації та захисту прав і законних інтересів особи. Через відсутність власних владних повноважень відповідні процесуальні звернення легітимно підключають судові повноваження для забезпечення його прав. Однак, варто зазначити, що заяви, клопотання не завжди переслідують визначену законом мету, вони нерідко використовуються як інструмент перешкоджання нормальному руху процесу, зокрема шляхом подання однакових чи аналогічних клопотань різними представниками сторони захисту, чи самим заявником.
Хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (правовий висновок ККС ВС, викладений в ухвалі від 30.05.2018 року у справі № 676/7346/15-к).
Вищевказана правова позиція ККС ВС, із точки зору суду, має фундаментальне значення, позаяк за відсутності закріплення у нормах позитивного права (КПК України) принципу заборони зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами, суд фактично екстраполював дію такого, як загальноправового принципу (вочевидь, природного права), на кримінальне судочинство в Україні.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.
Таким чином, подання аналогічних клопотань у даному випадку може свідчити про затягування розгляду справи.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, якщо положення КПК не регулюють або не однозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 Кодексу, яка серед іншого, визначає принцип диспозитивності.
Враховуючи те, що клопотання представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна (з врахуванням клопотання поданого у відповідності до ст. 26 КПК України від 23.08.2022) у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000205 від 02.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України було частково задоволено. Автомобіль «RENAULT KАNGOO» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , передано на відповідальне зберігання останній, підстави для розгляду даного клопотання по суті відсутні, а тому воно підлягає залишенню без розгляду.
Враховуючи наведене вище, керуючись ст. 7, 9, 22, 26, 174, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000205 від 02.12.2020, - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 15.30 год. 12.09.2022.
Слідчий суддя ОСОБА_8