Справа № 670/878/17
Номер провадження 1-кп/676/18/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському в режимі відеоконференції з Віньковецьким районним судом Хмельницької області заяви захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

встановив:

На розгляді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 подав до суду письмову заяву про відвід прокурору ОСОБА_3 , оскільки існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, що згідно із п.3 ч.1 ст.77 КПК України є підставою для відводу прокурора.

Зокрема, захисник у заяві про відвід зазначив, що прокурор ОСОБА_3 не може брати участь у розгляді кримінального провадження, оскільки він не виконує та не виконував передбачені ч.2 ст.9 КПК України обов`язки щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінальних проваджень, допускав упередженість щодо усіх обвинувачених. На переконання захисника прокурор поєднував у одній особі різні процесуальні функції, адже у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184, він був у складі групи процесуальних прокурорів, а також був у групі прокурорів у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. У останньому кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_3 неналежним чином здійснював функції процесуального прокурора під час провадження досудового розслідування, заперечував проти задоволення клопотань потерпілого ОСОБА_6 , також був ініціатором закриття кримінального провадження, заперечував щодо апеляційної скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження. Крім того, у кримінальному провадженні №0000184 прокурором ОСОБА_3 було погоджене клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, допускає обвинувальний ухил у дослідженні та оцінці доказів, що на переконання захисника свідчить про упередженість прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 також до суду подав письмову заяву про відвід прокурору ОСОБА_3 , оскільки останній здійснював процесуальне керівництво та приймав участь під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені 26 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049, по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у якому він як процесуальний прокурор не здійснював належним чином захист прав ОСОБА_5 , у результаті чого обвинувачений ОСОБА_10 зміг уникнути кримінальної відповідальності.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні просили задовольнити заяви про відвід прокурору ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяв та просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що не проявляв упередженості у кримінальних провадженнях, будь-яким чином не заінтересований у результатах судового розгляду, дотримувався кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ч.1,2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно із ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Поряд з цим, на переконання суду в ході судового розгляду не встановлено будь-яких доказів існування обставин, передбачених ч.1 ст.77 КПК України, для відводу прокурора ОСОБА_3 .

Зокрема, окрім тверджень обвинувачених та захисників не встановлено будь-яких доказів того, що прокурор ОСОБА_3 проявляв упередженість відносно обвинувачених у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді суду, або ж у будь-якому іншому кримінальному провадженні.

При цьому, незгода обвинувачених та їх захисників із процесуальною позицією, процесуальними рішеннями та діями прокурора ОСОБА_3 у кримінальних провадженнях, на які посилається сторона захисту, не свідчить про існування упередженості, адже відповідно до ч.1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Більш того, згідно із п.3 ч.1 ст.3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

За приписами ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Із вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства вбачається, що сторони кримінального провадження самостійно визначають свою правову позицію, є вільними у використанні своїх прав, а тому незгода сторони захисту із позицією сторони обвинувачення, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, не свідчить жодним чином про те, що прокурор проявляє упередженість.

Також, не встановлено жодних підстав вважати, що прокурор ОСОБА_3 у кримінальних провадженнях, на які посилається сторона захисту, виконував різні процесуальні функції.

Зокрема, у заві про відвід обвинуваченого ОСОБА_5 зазначається, що у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 26 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049, по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, прокурор ОСОБА_3 як процесуальний прокурор не здійснював належним чином захист інтересів потерпілого ОСОБА_5 , а у заяві захисника ОСОБА_8 зазначається, що прокурор ОСОБА_3 поєднував у одній особі різні процесуальні функції у кримінальних провадженнях №0000184 та №0000262.

Поряд з цим, судом встановлено, що прокурор ОСОБА_3 у зазначених у заявах про відвід кримінальних провадженнях мав процесуальний статус прокурора. При цьому, чинний кримінальний процесуальний кодекс не містить будь-яких обмежень щодо участі одного й того ж прокурора у кримінальних провадженнях, які стосуються як різних подій, так і однієї і тієї ж події, а також кримінальних проваджень щодо одних і тих самих учасників кримінального провадження, які у одному провадженні мають процесуальний статус обвинуваченого, а іншому потерпілого. При цьому, прокурор у кримінальному провадженні не має статусу захисника чи представника потерпілого, а тому будь-яких відсутні будь-які підстави вважати, що у одному провадженні він виконував функції захисту потерпілого, а у іншому функції обвинувачення. Факт участі у різних провадженнях прокурора ОСОБА_3 на переконання суду не свідчить також жодним чином про його упередженість щодо обвинувачених ОСОБА_5 , Добранського ЛО. Та ОСОБА_4 .

Таким чином, доводи заяв про відвід прокурору ґрунтуються виключно на власному розумінні сторони захисту ролі прокурора у кримінальному провадженні та в судовому засіданні, обґрунтовуючи заявлений відвід, обвинувачені та захисники фактично вказують на незгоду з процесуальними діями та рішеннями прокурора, що не може бути підставою для відводу останнього.
Керуючись ст.ст.77, 80, 81, 369-372,376 КПК України,

постановив:

В задоволенні заяв захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на остаточне судове рішення першої інстанції у цьому провадженні.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1