Справа № 447/896/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/442/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року у місті Львові
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 травня 2022 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 17 травня 2022 року заяву засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення задоволено.
Звільнено умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 02 дні.
На вказану ухвалу суду прокурор Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви засудженого про його умовно-дострокове звільнення.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, належним чином не мотивована, а висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення. Прокурор стверджує, що місцевий суд, всупереч положенням ст. 107 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» не надав належну оцінку усім представленим матеріалам, об`єктивно не з`ясував всі обставини справи та не надав належної оцінки особі засудженого ОСОБА_7 протягом усього терміну відбування покарання. Звертає увагу, що наявність у засудженого заохочень не свідчить про те, що він довів своє виправлення, як і враховані місцевим судом дані характеристики засудженого, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників колонії та його належна поведінка є для нього обов`язком протягом всього строку відбування покарання.

Крім цього, прокурор зазначає, що за вироком суду з ОСОБА_7 підлягають стягненню судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 367,80 грн., однак незважаючи на обізнаність про це, ОСОБА_7 не проявляв ініціативи, будучи працевлаштований на підприємстві установи виконання покарань, отримуючи заробіток для погашення суми на користь держави.
Прокурор звертає увагу, що засуджений ОСОБА_7 , бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», однак під час розгляду заяви, у судовому засіданні, засуджений не міг пояснити, та не надав жодної відповіді, що саме і як саме приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, що свідчить свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Також, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 засуджений будучи неповнолітнім за тяжкий злочин Коростенським міським районним судом Житомирської області, за ч.1 ст. 115, ст. 71 КК України до 13 років позбавлення волі.
21.10.2021 року ухвалою Львівського апеляційного суду було скасовано рішення Миколаївського районного суду Львівської області у застосуванні щодо ОСОБА_7 ст. 107 КК України.
Разом з цим, на час розгляду вищевказаного питання стосовно засудженого ОСОБА_7 , судом першої інстанції не взято до уваги те, що останній є повнолітній, а відтак у відповідності до положень ч. 7 ст. 539 КПК України повторній розгляд питання щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, оскільки 21.10.2021р. Львівським апеляційним судом було скасовано рішення Миколаївського районного суду Львівської області в застосуванні ст. 107 КК України та відмовлено в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання.
У судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 заперечив вимоги апеляційної скарги прокурора, покликаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та навів аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників процесу, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, встановила таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали не дотримані.

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання вирішується судом під час виконання вироку у порядку, закріпленому законодавцем у Розділі VIII КПК України.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2012р. за ч. 1 ст. 115, 71 КК України у виді 13 років позбавлення волі.
Тобто, ОСОБА_7 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину до покарання більше ніж п`ять років позбавлення волі.
Згідно матеріалів справа ОСОБА_7 1996 року народження, отже засуджений досяг повноліття ще у 2014 року.
Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 14.09.2021р. засудженого ОСОБА_7 було звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Разом з тим, ухвалою Львівського апеляційного суду від 29.10.2021 року за апеляцією прокурора ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 14.09.2021р. щодо ОСОБА_7 скасовано та відмовлено у його умовно достроковому звільненні від відбування покарання.

Відтак, враховуючи встановлене та положення ч. 7 ст. 539 КПК України, розгляд повторного клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 міг бути не раніше 29.10.2022 року.

За таких обставин, місцевий суд, прийнявши 17.05.2022 року рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, не дотримався порядку розгляду справ даної категорії, тобто положень ч. 7 ст. 539 КПК України.
Вказане порушення, встановленого КПК України порядку, колегією суддів визнається істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Враховуючи те, що на час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлений у ч. 7 ст. 539 КПК України строк, необхідний для можливості повторного розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення після набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, не закінчився, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.
За таких обставин колегія суддів визнає обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора, а тому така підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405, 407, 409, 419, 539 КПК України колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 травня 2022 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: