СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/91/22
Провадження №1-кп/547/36/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року смт. Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 ,
потерпілий ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 12.01.2022 за № 0000018, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Крива Руда Семенівського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, не одружений, стрілець-снайпер 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання старший солдат,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 6 від 06.01.2021 старшого солдата ОСОБА_5 прийнято на військову службу на посаду стрільця-снайпера 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 .
Згідно ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_6 .Безкровний зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честь і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
07.01.2022 приблизно о 01 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись біля будівлі кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклого неприязного ставлення до ОСОБА_4 , маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи у руках скляну пляшку, наніс нею останньому один удар в область потилиці.
В результаті цього потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у виді забійної рани на голові, яке, згідно висновку експерта № 12 від 14.01.2022, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, яке спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_5 вчинив щодо потерпілого ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Учасники судового провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів щодо його особи.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав повністю. Ствердив, що дійсно на Різдво близько 01 год. перебував біля кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 " у смт Семенівка і вдарив пляшкою у задню частину голови потерпілого. Причини своїх дій пояснити і пригадати не може, оскільки тоді перебував у нетверезому стані. Усвідомлює неправильність свого вчинку. Просить призначити покарання у виді штрафу.
Потерпілий обвинувачення підтримує повністю, просить призначити покарання у виді арешту, оскільки перед нанесенням удару обвинувачений також "потоптався" по ногах потерпілого і потім безпричинно вдарив його пляшкою по голові. Степінь тяжкості заподіяної моральної шкоди вважає достатньо значною через відсутність приводу для нанесення удару та перенесений після цього фізичний біль.
Прокурор вважав можливим призначити покарання у виді штрафу.
Обвинувачений на обліку у лікарів нарколога, психіатра або невропатолога не перебуває. За місцем проживання у смт Семенівка характеризується нейтрально. За місцем служби проявив себе посередньо, у цілому користується довірою товаришів по службі, не завжди робить належні висновки від зауважень старших начальників. Знає військові статути, але не завжди ними керується. Брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій області.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною провину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного; обставини, що пом`якшують відповідальність; позицію потерпілого щодо суворості та виду покарання; так званий спрощений порядок дослідження доказів і повне визнання обвинуваченими фактичних обставин кримінального правопорушення і своєї провини.
Слід зауважити, що санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає такі альтернативні покарання як штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Ч. 3 ст. 56 КК України і ч. 2 ст. 57 КК України визначають, що громадські роботи не призначаються військовослужбовцям строкової служби, а виправні роботи не застосовуються до військовослужбовців.
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді арешту. Призначення більш м`якого покарання у виді штрафу не відповідатиме обставинам та характеру діяння, а також категоричній позиції потерпілого щодо суворості покарання. Це відповідатиме, зокрема, вимозі індивідуалізації покарання.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати не встановлено.
Цивільний позов не подано.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про його застосування не подано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання арешт на строк один місяць.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1