Номер провадження: 11-кп/813/1350/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Приморського райсуду м. Одеси від 08.04.2022 відносно:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Антонівка, Дніпровського району, Херсонської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на території м. Одеси без постійного місця проживання, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки .
На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахований в строк покарання ОСОБА_9 термін його попереднього ув`язнення у період із 20.07.2021 по день набрання викором законної сили включно.
Запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського райсуду м. Одеси від 05.04.2022 стосовно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, залишений в силі до вступу вироку в законну силу.
Вирішено долю речових доказів по справі.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, що 20.07.2021 приблизно о 20 год. 30 хв., знаходячись на вул. Рішельєвська в м. Одеса, маючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, побачив раніше не знайому йому жінку, а саме ОСОБА_8 , яка в цей час поверталась з роботи додому та у якої при собі в лівій руці була жіноча сумка, та мобільний телефон, по якому остання розмовляла. Вказані речі ОСОБА_9 в подальшому визначив предметом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій корисливий злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, різко підбіг до ОСОБА_8 , почав кричати та виривати з лівої руки жіночу сумку, проте коли потерпіла почала відштовхувати ОСОБА_9 , останній для того, аби потерпіла не чинила опір та не перешкоджала завершенню його злочинного замислу до кінця, повалив її на землю та почав застосовувати насилля, яке виразилось у нанесенні ударів у область голови та тулуба.
Далі, продовжуючи наносити удари ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна потерпілої, вирвав з лівої руки останньої мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , вартістю 7 000 гривень.
Заволодівши вищевказаним мобільним телефоном, який належить потерпілій, ОСОБА_9 , місце вчинення кримінального правопорушення залишив, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 7 000 гривень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не погоджується з вироком суду, вважає, що він підлягає скасуванню з наступних підстав:
- невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;
- невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок райсуду, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому скасувати.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить застосувати до нього положення ст. 75 КК України з огляду на те, що він раніше не судимий, у нього на утриманні двоє малолітніх дітей та мати пенсіонерка, яка зараз перебуває на окупованій території в м. Херсон та потребує його допомоги та підтримки, сам він є інвалідом третьої групи та отримує пенсійні виплати, тим самим має постійний дохід, має соціальні зв`язки, вину свою визнає та розкаюється у вчиненому.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 підтримала доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , просила вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, натомість прокурор та потерпіла ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційних скарг вказуючи, на те що вирок суду 1-ї інстанції є законним та обґрунтованим, а призначене покарання справедливим.
Заслухавши доповідь судді, позиції учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частиною 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого у вчинені злочину, що йому інкримінуються, суд 1-ої інстанції послався на показання обвинуваченого ОСОБА_9 , який свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи, наведені в обвинувальному акті.
Колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як викрадення чужого майна (грабежу), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.
Що стосується доводів сторони захисту щодоневідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_9 , апеляційний суд вважає їх неспроможними оскільки суд 1-ої інстанції призначив покарання обвинуваченому у відповідності до положень ст.ст. 50, 65 КК України, та в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, відомості про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює та не має постійного місця проживання в Одеській обл.
Твердження обвинуваченого про те, що на його утриманні знаходиться неповнолітні діти та мати пенсіонерка, яка зараз перебуває на окупованій території в м. Херсон та потребує його допомоги та підтримки, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки вони будь-якими доказами не підтверджені.
Окрім того, колегія суддів враховує думку потерпілої ОСОБА_8 , яка в суді апеляційної інстанції наполягала на обґрунтованості призначення ОСОБА_9 реальної міри покарання у виді позбавлення волі, оскільки злочин відносно неї було вчинено зухвало, а викрадений у неї телефон був їй повернутий працівниками поліції.
З урахуванням наведених обставин, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення ОСОБА_9 , можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства на певний строк та підстави для застосування до нього дії ст. 75 КК України відсутні.
Відповідно до припису п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Отже, апеляційний суд вважає, що вирок суду 1-ої інстанції є законним і справедливим, тому апеляційні скарги обвинувачених та захисників не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424 532, КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Приморського райсуду м. Одеси від 08.04.2022 у кримінальному провадженні №0000913 від 20.07.2021, яким ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим у той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4