ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2436/22 Справа № 204/5041/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року в частині повернення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215, відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року у затвердженні угоди про визнання винуватості від 19 липня 2022 року, укладеної між прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_8 було відмовлено.
Повернуто кримінальне провадження № №0000215 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, прокурору Західної окружної прокуратури міста Дніпра для продовження досудового розслідування.
Як встановлено судом, з прокуратури до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з підписаною угодою про визнання винуватості від 19 липня 2022 року.
19 липня 2022 року між прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_8 в присутності адвоката ОСОБА_7 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, обвинувачена під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях. Цією угодою визначено покарання.
За текстом угоди, ОСОБА_8 повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях. У той час, у судовому засіданні така обставина показаннями обвинуваченої не підтвердилась, оскільки вона не мала наміру брати участь у пособництві в підробленні офіційного документу та його використанні, оскільки була впевнена, що документ отриманий в наслідок належної процедури та не є підробкою. З огляду на такі показання обвинуваченої, в даній ситуації умисел на скоєння зазначених в обвинувальному акті кримінальних правопорушень нею спростовується, фактичні обставини викладені в акті не підтверджуються. Затвердження угоди за зазначених обставин вочевидь суперечить як вимогам КПК України, так і інтересам суспільства.
У зв`язку з зазначеним, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Разом з цим, суд прийняв рішення про повернення кримінального провадження прокурору як результат відмови суду у затвердженні угоди.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року в частині повернення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215, відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що відмовляючи у затвердженні мирової угоди, суд не дав можливості прокурору заявити клопотання щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, у зв`язку із відсутністю необхідності продовжувати досудове розслідування. Тобто, висновки суду про необхідність повернути кримінальне провадження на думку прокурора є передбаченими, суд не з`ясував всіх обставин, зокрема, щодо того чи проведено досудове розслідування в повному обсязі.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Захисник обвинуваченої в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечував.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь головуючого, думку та пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.
З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом рішення згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 2 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Положеннями ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє свої процесуальні права, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У випадку прийняття рішення про відмову в затвердженні мирової угоди досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, підставою для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості стало те, що вона вочевидь суперечить як вимогам КПК України, так і інтересам суспільства. Зокрема, судом було з`ясовано, що за текстом угоди, ОСОБА_8 нібито повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях, однак, у судовому засіданні така обставина показаннями обвинуваченої не підтвердилась, оскільки вона не мала наміру брати участь у пособництві в підробленні офіційного документу та його використанні, оскільки була впевнена, що документ отриманий в наслідок належної процедури та не є підробкою. Тобто, в ході судового засідання обвинувачена своїми показаннями спростувала наявність в неї умислу на скоєння зазначених в обвинувальному акті кримінальних правопорушень та не підтвердила фактичні обставини, викладені в акті.

При цьому, судом першої інстанції було прийнято рішення про повернення кримінального провадження прокурору як результат відмови у затвердженні угоди, з чим колегія суддів не погоджується та приходить до висновку про те, що повертаючи кримінальне провадження суд порушив вимоги кримінального процесуального законодавства України, з огляду на наступне.
Так, положення п. п. 10, 13 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачають, що кримінальне провадження це процесуальні дії органу досудового розслідування у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
В свою чергу, обвинувальний акт процесуальний документ, яким слідство висуває обвинувачення особі у вчиненні кримінального правопорушення (злочину або проступку) і яким закінчується досудове розслідування і при складанні обвинувального акту мають бути дотримані вимоги ст. 291 КПК України.
В даному випадку угода про визнання винуватості надійшла до суду першої інстанції разом із обвинувальним актом прокурора. Тобто, складання та затвердження обвинувального акту, а також, спрямування його до суду першої інстанції свідчить про те, що органом досудового розслідування було проведено всі необхідні процесуальні дії по збиранню доказів та встановлення всіх обставин вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а також, визначення правової кваліфікації дій обвинуваченої, які орган досудового розслідування та прокурор вважали достатніми. Водночас, суд першої інстанції повертаючи кримінальне провадження фактично прийняв рішення, яке не передбачено чинними нормами КПК України та повернув обвинувальний акт без встановлених на те правових підстав, встановлених ст. ст. 291, 314 КПК України.
Тож, за вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у разі встановлення того факту, що угода про визнання винуватості вочевидь суперечить як вимогам КПК України, так і інтересам суспільства, місцевий суд мав би призначити розгляд справи в загальному порядку за наявним обвинувальним актом та перейти до встановлення обставин кримінального провадження, дослідження та оцінки доказів, допиту обвинуваченої та свідків, за їх наявності, безпосередньо в ході судового провадження і приймати рішення про доведеність чи недоведеність вини ОСОБА_8 , а не повертати кримінальне провадження, що не передбачено нормами КПК України.
Щодо висновків суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про те, що вона не підлягає апеляційному оскарженню, то колегія суддів не погоджується із такими висновками, оскільки в даному випадку судом фактично було повернуто обвинувальний акт прокурору, складений як завершальна стадія досудового розслідування, і оскарження такого процесуального рішення прямо передбачено нормами КПК України.
Тож, з огляду на викладене та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року в частині повернення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215, відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4