Справа № 461/1748/22
Провадження № 1-кп/461/391/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.09.2022 року м. Львів
Галицький районний суд м.Львова
головуючого - судді Радченка В.Є.,
секретаря - Бобика Д.Л.
прокурора Максимціва Б.Б.
обвинуваченого ОСОБА_1
захисника Голеня І.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 317 КК України ОСОБА_1 ,-
19.09.2022 року в судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів. В клопотанні прокурор зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.321, ч.1 ст.317 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, перелічивши останні. Також прокурор зазначив у клопотанні, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, є раніше судимим, під час іспитового строку продовжує вчиняти інші злочини. Цими обставинами прокурор мотивував існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_1 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та продовжувати свою злочинну діяльність.
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане ним клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши учасників кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_1 перевірена слідчим суддею під час обрання останнім запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 може переховуватись від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду. При цьому суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, під час іспитового строку обвинувачується у вчиненні інших злочинів. В ОСОБА_1 відсутні міцні соціальні зв`язки, тобто в останнього немає офіційних джерел доходу, не одружений. Тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_1 виним у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачають покарання у виді позбавлення волі.
Сукупність вищеперелічених відомостей про обвинуваченого є вагомою для підтвердження можливого ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику вчинити інші кримінальні правопорушення та не може бути усунута у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.
Вищевказані ризики є вагоми та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.
З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи обвинуваченого, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_1 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу та приходить до висновку, що застосування такого слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд -
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 317 КК України, ОСОБА_1 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 317 КК України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» до 17.11.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя В.Є.Радченко