Номер провадження 1-кп/754/374/22
Вирок
Іменем України

04 серпня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001021 від 24.10.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Токмацького району Запорізької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (приватний будинок), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
за участю сторони обвинувачення: - прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- захисника ОСОБА_10 ,
за участю потерпілого: - ОСОБА_11 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 23.10.2018 року приблизно о 21 години 54 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Братиславської у м. Києві зі сторони вул. Стальського в напрямку вул. Шолом-Алейхема, розташовуючись в межах третьої, крайньої лівої смуги з трьох наявних в його напрямку, зі швидкістю 75,6 ± 3,02 км/год., яка знано перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год.
У цей час, проїзну частину вул. Братиславської в м. Києві, в непередбаченому для руху пішоходів місці, перетинав пішохід ОСОБА_12 , наближаючись справа до смуги руху автомобіля «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 .
ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4 ПДР України, будучи обізнаним, що на даній ділянці дороги максимально дозволена швидкість складає 50 км/год., маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та усвідомлювати, що рухається з перевищенням максимально дозволеної на даній ділянці дороги швидкості, розташовуючись у межах третьої крайньої лівої смуги проїзної частини по вул. Братиславській в м. Києві, не обрав безпечну швидкість рух, не врахував дорожню обстановку, яка обумовлювалась темною порою доби та поступово змінювалась внаслідок появи пішохода на проїзній частині, який наближався до його смуги руху, проявив неуважність і в момент виникнення небезпеки для руху, а саме в момент зупинки пішохода в його смузі руху, маючи можливість виявити його та негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, продовжив рух далі, де навпроти будинку № 5 по вул. Братиславській в м. Києві, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримав чисельні тілесні ушкодження: масивний просочуючий крововилив у м`які тканини шиї по правій бічній та задній її поверхням; повний розрив атланто-потиличного з`єднання з розривом спинного мозку та його оболонок; перелом задньої дужки 1-го шийного хребця; циркулярний крововилив навколо стовбурного відділу головного мозку, який розповсюджується на базальну поверхню півкуль головного мозку та мозочка, крововилив у шлуночки головного мозку; множинні лівобічні переломи ребер по різним анатомічним лініям, місцями з розривами пристінкової плеври; перелом верхньої гілки лівої лобкової кістки; множинні переломи кісток гомілок; забої правої легені; повне травматичне руйнування селезінки; крововиливи у корінь брижі тонкої кишки; гемопереітонеум (крововилив у порожнину очеревини у вигляді рідкої крові і кількості приблизно 300 мл); синці на лівій нижній кінцівці та на тулубі зліва; просочуючі крововиливи у м`які тканини у місцях переломів кісток скелету, у м`які тканини нижніх кінцівок, лівої бічної поверхні тулуба; забійні рани на лівій кісті; ділянка переривчастого зсаднення в лівій половині обличчя з додатковими елементами у вигляді множинних, переважно вертикальних, прямолінійних, лінійно-звивистих, паралельних, неглибоких лінійних переривчастих ран та подряпин, множинних ран невизначеної трикутної, кутоподібної, г-подібної форми в глибині деяких з них визначаються осколки скла.
Отримання пішоходом ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної закритої травми голови та шиї з розривом атланто-потиличного з`єднання, перелому 1-го шийного хребця, розриву твердої мозкової оболонки та спинного мозку, масивного крововиливу під м`яку мозкову оболонку головного та спинного мозку, крововиливу у шлуночки головного мозку, призвело до смерті останнього на місці дорожньо-транспортної пригоди.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням смерті потерпілого ОСОБА_12 .
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та показав суду, що увечері 23.10.2018 року їхав додому своєму автомобілі «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , з м. Дорогожичі. Проїхав «Епіцентр» на пр. Лісовому, перестроївся у ліву смугу руху, йшов дощ, їхав не швидко. В той момент розминувся із зустрічними машинами, відчув удар, подумав, що наїхав на щось або потрапив у люк. Побачив у скло заднього виду тіло, скло було розбите. Зупинився, підійшов до людини, викликав швидку. Обвинувачений зазначив, що рухався зі швидкістю 55-60 км/год., ніякого силуету він не бачив. Ліхтарі на вулиці світили, але були відблиски від калюж. Свідок на ім`я ОСОБА_13 , який рухався по зустрічній смузі, зупинився, також підійшов до людини, сказав, що той помер. В подальшому, на відтворення події слідчий його не викликав, відтворення взагалі не проводили. Сина загиблого знайшли через місяць, тому він не зав до кого звернутись, щоб допомогти з похованням.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_11 показав суду, загиблий 23.10.2018 року пішохід є його батьком. Всі обставини дорожньо-транспортної пригоди йому відомі від слідчого. З батьком вони підтримували родинні стосунки, останній зловживав спиртними напоями. Жодних матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого він не має. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_5 познайомились вечором восени два роки тому по АДРЕСА_3 на місці ДТП, в залі судового засідання бачить обвинуваченого другий раз. Того вечора мрячив дощ, людина переходила дорогу через 6 смуг руху, чоловік йшов з правої сторони до центру дороги. Вони на автомобілях їхали на одному рівні, він (свідок) правіше. Із зустрічної смуги руху «моргнули», він пригальмував і почав сигналити ОСОБА_5 . Останній збив чоловіка в той момент, коли він ступив на його смугу руху. Зупинились, він (свідок) подивився пульс, чоловік лежав на машині, голова була уже перемотана і сильний запах алкоголю. Як зазначив свідок, обвинувачений рухався у крайній лівій смузі руху, він (свідок) у середній зі швидкістю 50-60 км/год., їхали практично нарівні, можливо обвинувачений рухався на 10-15 км/год. швидше. Через дрібний дощ була погана видимість. Він пригальмував, оскільки помітив, що пригальмовувати почав ряд автівок, зокрема автівка, яка перестроїлася попереду.
Під час розгляду справи прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_15 у зв`язку з неможливістю встановлення місцезнаходження останнього.

Окрім показів свідка ОСОБА_14 винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, поза розумним сумнівом підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:
-Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.10.2018 року, а також Схеми пригоди від 23.10.2018 року та Фототаблиці, які є невід`ємною частиною даного протоколу, з яких вбачається, що 23.10.2018 року було проведено огляд місця події по вул. Братиславській, 5 в м. Києві, вид події: наїзд на пішохода; огляд проводився за наступних погодних умов: дощ, температура повітря + 10 С0; дорожнє покриття асфальтобетон, покриття мокре, чисте, відсутні ями або вибоїни. Рух на даній ділянці догори не регулюється. Пора доби: темна, освітлення здійснюється міським електроосвітленням. Загальна видимість з увімкненим ближнім світлом - 150 м., у увімкненим дальнім світлом 180 м., об`єкти, які обмежують оглядовість відсутні. Сліди шин на дорожньому покритті відсутні.
Під час проведення огляду було встановлено наступну локалізацію пошкоджень на транспортного засобу «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 : деформація переднього держаного номеру, більш справа; розбита радіаторна решітка справа; деформація капоту; розбите лобове скло; деформація даху автомобіля; розбите заднє вітрове скло. Також виявлено плями крові на багажнику.
Окрім того, відповідно до п. 25 Протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що на місці ДТП наявний труп невстановленого чоловіка, віком 55-60 років, перебуває на багажнику та частково на даху автомобіля: ноги на даху, а спина та голова на багажнику; ушкодження по всьому тілу; одягний: куртка, брюки, сорочка та кофта.
Відповідно до п. 26 вказаного протоколу, з місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено обидва черевики та ключ з магнітом потерпілого, що належали потерпілому.
Постановою старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві від 24.10.2018 року автомобіль «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , залучено до кримінального провадження № 0001021 від 24.10.2018 як речовий доказ. 26.11.2018 року вищевказаний автомобіль передано ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.
-Даними висновку експерта № 137/2465/2 від 02.02.2019 року, згідно якого при судово-медичному експертному дослідженні трупа ОСОБА_12 , 1950 р.н., були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) масивний просочуючий крововилив у м`які тканини шиї по правій бічній та задній її поверхням; повний розрив атланто-потиличного з`єднання з розривом спинного мозку та його оболонок; перелом задньої дужки 1-го шийного хребця; циркулярний крововилив навколо стовбурного відділу головного мозку, який розповсюджується на базальну поверхню півкуль головного мозку та мозочка, крововилив у шлуночки головного мозку; б) множинні лівобічні переломи ребер по різним анатомічним лініям, місцями з розривами пристінкової плеври; перелом верхньої гілки лівої лобкової кістки; множинні переломи кісток гомілок; забої правої легені; повне травматичне руйнування селезінки; крововиливи у корінь брижі тонкої кишки; гемопереітонеум (крововилив у порожнину очеревини у вигляді рідкої крові і кількості приблизно 300 мл); синці на лівій нижній кінцівці та на тулубі зліва; просочуючі крововиливи у м`які тканини у місцях переломів кісток скелету, у м`які тканини нижніх кінцівок, лівої бічної поверхні тулуба; забійні рани на лівій кісті; в) ділянка переривчастого зсаднення в лівій половині обличчя з додатковими елементами у вигляді множинних, переважно вертикальних, прямолінійних, лінійно-звивистих, паралельних, неглибоких лінійних переривчастих ран та подряпин, множинних ран невизначеної трикутної, кутоподібної, г-подібної форми в глибині деяких з них визначаються осколки скла; г) забійна рана у тім`яно-потиличній ділянці зліва, краї якої зведені вузловими хірургічними швами.
Виявлені тілесні ушкодження заподіяні тупими предметами (за виключенням відмічених у п. 1 в), прижиттєві. Утворились безпосередньо перед настанням смерті, можливо в термін зазначеній у описовій частині постанови (23.10.2018 року) за виключенням забійної рани у тім`яно-потиличній ділянці зліва, яка виникла раніше від інших ушкоджень та має сліди надання медичної допомоги (на рану накладені хірургічні шви).
Тілесні ушкодження відмічені в п. 1 в) мають ознаки комбінованої дії тупого(х) та гострого (х) предметів, ймовірно виникли від динамічного контакту з пошкоджених багатошаровим (триплекс) автомобільним склом, що підтверджуються знаходженням, подекуди, у просвіті ран вказаної ділянки осколків скла.
Характер та особливості тілесних ушкоджень. їх локалізація і взаємне розташування, наявність ознак різкого струсу тіла, вказують на можливість спричинення всього комплексу ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди наїзді легкового автомобіля на пішохода (зіткнення транспортного засобу з пішоходом). При цьому в момент первинного контакту з транспортним засобом, що рухався, потерпілий знаходився в вертикальному, чи близькому до нього положенні та був розвернутий лівої бічною поверхнею тіла до транспортного засобу.
Виявлені тілесні ушкодження відмічені в п. 1 а) підсумків формують поєднану закриту травму голови та шиї, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між ними та смертю, що настала, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Виявлені на трупі ОСОБА_12 тілесні ушкодження, які в комплексі формують закриту травму живота (з ушкодженням м`яких тканин, селезінки, крововиливом у порожнину очеревини), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Виявлені на трупі ОСОБА_12 тілесні ушкодження, які в комплексі формують закриту травму грудей (з ушкодженням м`яких тканин, ребер, лівої легені), закриті переломи кісток гомілок мають ознаки ушкоджень середньої тяжкості. Всі інші виявлені на трупі тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Судово-медичних даних, які б дозволяли встановити знаходився потерпілий в русі чи не рухався в момент зіткнення з транспортним засобом, не встановлено.
Смерть ОСОБА_12 настала від поєднаної закритої травми голови та шиї з розривом атланто-потиличного (окципітального) з`єднання, переломом 1-го шийного хребця, розривом твердої мозкової оболонки та спинного мозку, масивним крововиливом під м`яку мозкову оболонку головного та спинного мозку, крововиливом у шлуночки головного мозку.
Окрім того, на лівому очному яблуці трупа ОСОБА_12 виявлено захворювання рогівки з її помутнінням та утворенням плями в ділянці зіниці (яка повністю її закриває), що вказує на зниження (вірогідно значне) гостроти зору на ліве око потерпілого за життя.
Ознак переїзду колесами автомобіля на трупі ОСОБА_12 не виявлено.
Згідно результатами судово-токсикологічного дослідження в крові від трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,84 проміле, що вказує на знаходження його на момент смерті в стані алкогольного сп`яніння. Виявлена концентрація етилового спирту в крові зазвичай відповідає тяжкій алкогольній інтоксикації;
-Даними висновку судової автотехнічної експертизи № 12-1/2172 від 29.11.2018 року, згідно якого на момент огляду автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходяться в працездатному стані;
-Даними постанови старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 від 07.11.2018 року про визнання документом та приєднання до матеріалів кримінального провадження № 0001021 від 24.10.2018 року відеозапису під назвою «10.9.19.41_Братиславська_Облачное хранилище_С2025R0P3809_21-51-00_21-55-00_0, який міститься на цифровому носії інформації CD-R диску, отриманого в ході досудового розслідування з УЗТ ГУ НП у м. Києві 06.11.2018 року в порядку ст. 93 КПК України;
-Даними висновку комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № 12-1/1468-23-3/166 від 17.09.2019 року, згідно якої виходячи з даний відеофайлу «10.9.19.41_Братиславська_Облачное хранилище_С2025R0P3809_21-51-00_21-55-00_0.mp4» та розмірних характеристик автомобіля «Daewoo Lanos», швидкість руху автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 75.6 км/год±3.02 км/год.
Встановити скільки часу проходить з моменту вступу пішохода ОСОБА_12 в смугу руху автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , до моменту наїзду, виходячи з наданого відеозапису не представляється можливим. Однак, можливо встановити, що від моменту коли пішохід зупинився в смузі руху автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , до моменту наїзду автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода, проходить 4,5с.
В даній дорожній ситуації, при швидкості руху автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , 75,6 км/год.±3.02 км/год., водій ОСОБА_5 з моменту виникнення небезпеки для його руху, мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця розташування пішохода ОСОБА_12 , шляхом застосування екстреного гальмування.
В ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами п.п. 12.2, 12.3, 12.4 ПДР України.
В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_5 невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України не вбачається, а вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.3,12.4 ПДР України.
З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимогам пункту 12.3 ПДР України.
-Даними відповіді на запит слідчого від Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва від 21.11.2018 № 3670/Б, з якої вбачається, що згідно з реєстрацією викликів базою даних автоматизованої інформаційно-диспетчерської системи (АІДС) «Швидка медична допомога» 23.10.2018 року о 21 годині 54 хвилини було зареєстровано виклик № 1966 та здійснено виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги з приводу дорожньо-транспортної пригоди до «невідомого чоловіка» ? 60 років, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3. Виклик надійшов від перехожого (дані про себе не повідомив) з номеру телефону НОМЕР_2 . Як встановлено судом під час судового розгляду кримінального провадження, особою, від якої надійшов виклик швидкої допомоги, є гр. ОСОБА_14 , про що останній особисто повідомив суду в ході його допиту в якості свідка.

-Даними довідки КП «Центр організації дорожнього руху» про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху (стосовно розташування дорожніх знаків) по вул. Братиславській, 5 в м. Києві, згідно загальноміської бази даних дислокацій ТЗРДР станом на 23.10.2018 року, відповідно до якої на ділянці дороги, на якій 23.10.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода, передбачено дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

-Даними протоколу огляду та перегляду цифрового носія інформації від 07.11.2018 року, згідно якого старшим слідчим СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 , з дотриманням вимог ст.ст. 99,104, 105, 106, 223, 237 КПК України у період часу з 14 години 30 хвилин до 15 години 35 хвилин було проведено огляд та перегляд відеозапису на цифровому носії інформації, об`єктом якого являється відеозапис з камери міської системи відео спостереження «Безпечне місто» Київської міської державної адміністрації, а саме з камер, що встановлені по вул. Братиславській в районі будинку № 5. ІР адреса відеокамери: 10.9.19.42, назва файлу «10.9.19.41_Братиславська_Облачное хранилище_С2025R0P3809_21-51-00_21-55-00_0» в період часу з 21 год.51 хв. по 21 год. 55 хв. 23.10.2018, на якому зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 23.10.2018 року, зокрема обставини скоєння наїзду автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода, який зупинився в середині крайньої лівої смуги для руху. Даний відеозапис отриманий відповідно до запиту з УЗТ ГУ Національної поліції у м. Києві в електронному вигляді, в подальшому був записаний на «CD-R» диск круглої форми, діаметром 120 міліметрів, лицьова сторона диску має заводське маркування 16х, 700 Mb.
При цьому, 04.11.2020 року захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_10 подано суду клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме: CD-R диску із записом ДТП, яке сталось 23.10.2018 року та висновку експерта № 12-1/1468-23-3/166 від 17.09.2019 року, з тих підстав, що даний носій не є оригіналом, тому не може бути визнаний належним доказом у кримінальному провадженні, що ставить під сумнів висновок експертизи, проведеної з дослідженням даного доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК законодавець визначив, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - ще і його відображення, якому надається таке ж значення як документу. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації.
Ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.
Для виконання завдань кримінального провадження, з огляду на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (ч. 2 ст. 8). Відповідно до ст. 7 цього Закону у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення.
Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.03.2021 року у справі № 554/5090/16-к.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими, суд не вбачає.

Окрім того, суд не бере до уваги дані повідомлення про неможливість надати висновок № 850/02/2022 від 21.02.2022 року, складеного судовим експертом ОСОБА_17 за заявою ОСОБА_5 про проведення автотехнічної експертизи по факту наїзду автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , на пішохода ОСОБА_12 , з таких підстав.
Як убачається з повідомлення про неможливість надати висновок № 850/02/2022 від 21.02.2022 року, експертом зазначено, що оскільки об`єктивний час, протягом якого водій автомобіля «Daewoo Lanos» мав можливість бачити контури пішохода до наїзду при слідчому експерименті не встановлювався і сам слідчий експеримент не проводився, на час призначення експертизи надані матеріали справи не містять достатньої кількості вихідних даних, а саме об`єктивної відстані або часу видимості перешкоди, та відстані або часу гальмування автомобіля до наїзду, тому відповісти на питання чи мав можливість водій автомобіля «Daewoo Lanos», д.р.н. НОМЕР_1 , технічну можливість попередити наїзд на пішохода, не надається можливим.
Крім того, у зв`язку з тим, що встановити чи мав водій автомобіля «Daewoo Lanos», д.р.н. НОМЕР_1 , технічну можливість попередити наїзд на пішохода не надається можливим, то і встановити чи вбачаються в діях водія автомобіля «Daewoo Lanos»невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору теж не надається можливим.
Окрім того, експертом повідомлено, що оцінка дій пішохода не вимагає яких би то не було розрахунків і спеціальних автотехнічних знань, у зв`язку з цим вона може бути виконана судом або слідчими органами самостійно відповідно розділу 4 Правил дорожнього руху України.
При цьому, як убачається з вищезазначеного повідомлення експерта, в якості вихідних даних експерту направлялись копії матеріалів справи: копія протоколу огляду місця ДТП від 23.10.2018 р.; копія схеми місця ДТП; пояснення водія ОСОБА_18 від 25.10.2018 р.; копія протоколу перегляду цифрового носія від 07.11.2018 р., а також відеозапис з камери візуального спостереження системи «Безпечне місто» камери № 10.9.19.41 в період часу з 21-51 год. до 21-55 год. 23.10.2018 р.

Разом з тим, дане повідомлення про неможливість надання висновку, експертом складено на підставі здійснення дослідження наданих матеріалів, в тому числі і пояснень свідка ОСОБА_14 . Однак, пояснення даного свідка в якості вихідних даних експерту не надавались.

Крім того, з вказаного повідомлення експерта вбачається, що на дослідження заявником не було надано попередній висновок комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № 12-1/1468-23-3/166 від 17.09.2019 року, що на думку суду вплинуло на неможливість надання висновку судовим експертом.

Що стосується вказівки експерта про відсутність проведення слідчого експерименту під час досудового розслідування, як на підставі відсутності можливості надання висновку, на що також посилається і сторона захисту, то судом встановлено таке. Відповідно до положень ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно вимог ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановлені обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.
Як встановлено судом, дійсно під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001021 від 24.10.2018 року, слідчий експеримент слідчим або прокурором не проводився. Клопотань від учасників кримінального провадження про проведення такого експерименту, до органу досудового розслідування не надходило. Також, клопотання про проведення слідчого експерименту, в порядку ч. 3 ст. 333 КПК України, не було заявлено учасниками судового провадженні і під час судового розгляду кримінального провадження.
За таких обставин, посилання сторони захисту на неповноту проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також зазначену експертом підставу для відсутності можливості надання висновку у зв`язку з відсутність проведення слідчого експерименту під час досудового розслідування, суд вважає безпідставними, оцінює критично та не бере до уваги.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 , який проводив дослідження та складав висновок експерта комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № 12-1/1468-23-3/166 від 17.09.2019 року, показав суду, що на проведення експертизи були надані матеріали і диск. На місце ДТП не виїжджав, наданих матеріалів було достатньо. Підтримав наданий висновок та зазначив, що водій об`єктивно міг бачити пішохода та запобігти наїзду на нього.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 , який проводив дослідження та складав висновок експерта комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № 12-1/1468-23-3/166 від 17.09.2019 року, показав суду, що надані на дослідження диски на «підтирання» не перевіряє. Наданий диск копіює і завантажує спеціальне програмне забезпечення, у разі якщо виникає потреба перевірити запис на монтаж, то проводиться відповідна комплексна експертиза. У даному випадку різниці між копією та оригіналом немає. Під час проведення експертного дослідження при перегляді відеозапису у його обов`язки не входить перевірка частоти кадрів. У висновку експертизи CD-привод, за допомогою якого проводився перегляд відеозапису, дійсно не вказаний, що є його упущенням, проте це ніяким чином не впливає на правильність складеного висновку. З метою встановлення, чи була в камері ввімкнена функція «Покращення зображення» потрібно проведення іншого виду експертизи. В той же час, покращений запис не впливає на висновок та його результати, оскільки під час проведення дослідження він відштовхувався від розмірів колісної бази.

Незважаючи на незгоду з висновком комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № 12-1/1468-23-3/166 від 17.09.2019 року, клопотань про проведення повторної судової експертизи стороною захисту суду не заявлено.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 мав об`єктивну можливість оцінити навколишню обстановку та завчасно виявити пішохода, який у нерухомому стані перебував посередині крайньої лівої смуги руху, по якій він рухався. Посилання сторони захисту на порушення саме пішоходом ПДР України є неправильним і не означає, що обвинувачений вправі був ігнорувати дійсну і актуальну дорожню обстановку, яка склалася на момент прийняття ним рішення при вибору швидкості руху, в тому числі й небезпеку, що виникла внаслідок порушення правил дорожнього руху пішоходом ОСОБА_12 .

Наведене узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладені у постанові від 19 травня 2020 року (справа № 490/10025/17). У цій постанові Верховний Суд, серед іншого, наголосив на тому, що порушення учасником дорожнього руху правил само по собі не виключає винуватості іншого учасника дорожнього руху, і створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у змозі виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходи, необхідні для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій (обвинувачений) мав можливість її вчасно виявити.

Тобто, хоча пішохід ОСОБА_12 і порушив п. 4.7 ПДР України, згідно якої пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч, водій ОСОБА_5 , приймаючи рішення про вибір швидкості руху автомобіля, все одно повинен був оцінити обстановку навколо і вчасно зреагувати на небезпеку, проте її проігнорував.

Таким чином, в даному випадку протиправність дій пішохода ОСОБА_12 , який переходив проїзну частину дороги у недозволеному для того місці, не виключає винуватості ОСОБА_5 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечний наслідок у вигляді наїзду на пішохода та заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя, в результаті чого настала смерть потерпілого, був обумовлений конкретними діями водія ОСОБА_5 , які виразилися у порушенні вимог п. п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України,

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Порушень норм Кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження судом не встановлено.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та визнає його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також думку потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, який просив призначити покарання на розсуд суду та зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливі без ізоляції від суспільства, тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням. При цьому, при призначенні додаткового виду покарання суд враховує, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, що виникло внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України, не визнав, висновків для себе не зробив, у скоєному не розкаявся. Суд вважає, що призначення обвинуваченому даного виду покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, у загальному розмірі 5 484,24 грн., а саме:
-витрати на проведення судової автотехнічної експертизи із висновком експерта № 12-1/2172 від 29.11.2018 року в розмірі 1.716,00 грн.;
-витрати на проведення комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи із висновком експерта № 12-3/1468-23-1/166 від 17.09.2019 року в розмірі 3 768,24 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: автомобіль «Daewoo Lanos», д.р.н. НОМЕР_1 , залишити у володінні ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 5 484,24 грн.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1