Провадження № 1-кп/592/158/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0002060 від 14.09.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого у ФОП Лебедя збиральником меблі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 10.02.2021 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.1 ст.185 КК України до штрафу розміром 850 грн., 10.08.2021 Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 4 місяці, - покарання відбув повністю,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,

установив:

Досудовим розслідуванням установлено, що 27.08.2021 року близько 21 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Іллінський міста Суми, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , який являється особою похилого віку. Увагу ОСОБА_6 привернув той факт, що ОСОБА_4 був розгублений та на запитання ОСОБА_6 пояснив, що втратив належний йому мобільний телефон за невідомих йому обставин. У цей момент у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), користуючись станом потерпілого, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_6 переконав ОСОБА_4 у тому, що має змогу йому посприяти в поверненні належного останньому мобільного телефону, та після нібито здійснення телефонного дзвінка невстановленій особі повідомив, що телефон знаходиться на «Автовокзалі Суми» у жінки, яка його нібито знайшла та готова повернути за винагороду у розмірі близько 2000 грн.

Надалі ОСОБА_6 переконав ОСОБА_4 зняти готівку з належної останньому банківської картки та разом вони попрямували до банкомату АТ КБ «Приват Банк» САSU9943, що розташований за адресою: м. Суми, вул. Іллінська,12, де ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_6 о 21.30 хв. ввів пін-код та зняв з належної йому банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 2000 грн. Після чого ОСОБА_6 поклав собі до кишені вказані грошові кошти, а також банківську карту, завдавши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 2000 грн.

Крім того, під приводом повернення мобільного телефону, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 попрямували до «Автовокзалу Суми», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Степана Бандери, 40А, де ОСОБА_6 самостійно вийшов з автомобіля таксі, попрохавши ОСОБА_4 зачекати на нього.

У цей час ОСОБА_6 утримуючи при собі банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка емітована на ім`я ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків, та бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих мотивів та корисливою метою, тобто з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, користуючись тим, що йому відомий пін-код від вищезазначеної банківської картки, перебуваючи за адресою: м. Суми, вул. Степана Бандери,40 за допомогою банкомату АТ КБ «Приват Банк» САSU1050 о 21.42 год. здійснив зняття грошових коштів у сумі 4000 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно і за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

07 червня 2022 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.2 ст.190, ч..2 ст.185 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин та узгодженого покарання, враховуючи щире каяття, повне відшкодування збитків від злочину, сприяння розкриттю злочину та можливість застосування ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання у виді одного року обмеження волі, з іспитовим строком.

В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної 07 червня 2022 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.471 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник у судовому засіданні також підтвердила згоду обвинуваченого ОСОБА_6 на затвердження угоди і просила задовольнити та затвердити угоду.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, та просив затвердити угоду про примирення. Обвинувачений вибачився перед ним та відшкодував завдані збитки.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченого суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжкими злочинами.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням яке можливо до нього застосувати з врахуванням щирого каяття, повного відшкодування збитків та сприяння розкриттю злочину, що можливе до нього застосування ст. 75 КК України і відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст. 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 07 червня 2022 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0002060 від 14.09.2021 року.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченних ч.2 ст.190 та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.190 КК України у виді одного року обмеження волі;

за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1