КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2691/2022
Єдиний унікальний номер 366/206/19-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 199 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на 60 днів з моменту затримання тобто до 23 серпня 2022 включно, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.153 КК України.
Згідно ухвали, розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри та ризиків, які зазначені у клопотанні слідчого, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Не погодившись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо його підзахисного та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. На думку захисту ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки його висновки про обґрунтованість підозри, наявність ризиків передбачені ст. 177 КПК України не відповідають фактичним обставинам справи. Наголошує захисник на тому, що підозра у вчиненні злочину, про які повідомлено ОСОБА_7 є передчасною. Також захисник звертає увагу на те, що слідчий суддя не врахував практику Європейського суду за якою суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу. Також вказує захисник, що сторона обвинувачення не надала жодної інформації, що відповідала б положенням ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має позитивні характеристики та міцні соціальні зв`язки, утримує хвору матір, раніше не переховувався від органів досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили ухвалу слідчого судді скасувати, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.153 КК України. Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Зокрема такими даними є протокол огляду місця події від 09.07.2018; протоколами допитів потерпілої ОСОБА_11 від 09.07.2018 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами обшуку та огляду від 10.07.2018 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.07.2018 року та інших документах, зібраних під час досудового розслідування, що були надані стороною обвинувачення слідчому судді.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення.
Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри є непереконливими.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч твердженням захисника, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, це обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від трьох до семи років). Також є підвищений ризик впливати на потерпілу, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.
Таким чином, доводи захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими.
У сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи відповідно до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі сторони захисту.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.
Крім того колегія суддів зважує і на ту обставину, що обравши щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд правильно прийняв рішення, не визначивши підозрюваному розмір застави в порядку, передбаченому ст. 183 КПК України або інший більш м`який альтернативний запобіжний захід з огляду на тяжкість злочинів інкримінованих підозрюваному ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 25 червня 2022 року, якою задоволено клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на 60 днів з моменту затримання тобто до 23 серпня 2022 включно, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.153 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4