Справа № 296/8482/21
УХВАЛА
Іменем України

28 квітня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Житомирської прокуратури ОСОБА_3 щодо невиконання вимог статті 214 КПК України,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СКАРГИ

1.1. У провадження слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 надійшла справа за скаргою ОСОБА_2 (далі також - заявник), в якій заявник просив (надалі мовою оригіналу): "признать бездейсвие руководителя прокуратуры в умышленном невыполнении требваний ст. 214 УПК. Обязать этого прокурора выполнить свои обязанности указанные в ст.214 УПК и обязать его внести в ЕРДР сведения о совершении уголовных преступлений прокурором ОСОБА_4 , предусмотренных ст. 382, 366 УК".

ІІ. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

2.1. Згідно статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

2.2. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

2.3. Частиною першою статті 29 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

ІІІ. ВИСНОВОК СЛІДЧОГО СУДДІ

3.1. З матеріалів скарги ОСОБА_2 вбачається, що остання викладена російською мовою.

3.2. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 10-рп/99 від 14.12.1999 у справі № 1-6/99 (справа про застосування української мови) положення частини першої статті 10 Конституції України, за яким "державною мовою в Україні є українська мова", треба розуміти так, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

3.3. Під державною мовою розуміється мова, якій державою надано правовий статус обов`язкового засобу спілкування у публічних сферах суспільного життя. Положення про українську мову як державну міститься у розділі I "Загальні засади" Конституції України, який закріплює основи конституційного ладу в Україні. Поняття державної мови є складовою більш широкого за змістом та обсягом конституційного поняття "конституційний лад".

3.4. Аналогічний підхід щодо статусу державної мови як обов`язкового засобу спілкування у публічних сферах суспільного життя вказано Конституційним Судом у п. 5.1 мотивувальної частини рішення від 22.04.2008 у справі №1-18/2008 (справа про мову судочинства).

3.5. Отже, учасники судового процесу які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право користуватись послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

3.6. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 07 червня 2019 року у справі №826/10114/17, від 03 вересня 2020 року у справі №826/6286/17, від 29 жовтня 2020 року у справі №815/1958/16 та від 07 грудня 2020 року у справі №138/132/20.

3.7. У постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/393/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що українська мова як засіб спілкування й інтелектуального вираження відображає самобутність багатомільйонного українського народу і є основою його духовності й історичної пам`яті. Повноцінне функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території держави є гарантією збереження ідентичності української нації та єдності України. У такому сенсі державна мова є складовою конституційного ладу та конституційною цінністю.

3.8. Також слід зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 8-рп/2008 у справі № 1-18/2008 встановлено, що відповідно до статті 124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства.

Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України.

3.9. Разом з тим слідчий суддя зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

3.10. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення статті 29 КПК України та частини першої статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу на рішення, дії або бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування необхідно викладати державною (українською) мовою.

3.11. Враховуючи викладене, та в зв`язку з недотриманням скаржником вимог КПК щодо подання процесуального документу державною мовою, подана скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 9, 29, 304, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Скаргу ОСОБА_2 бездіяльність прокурора Житомирської прокуратури ОСОБА_3 щодо невиконання вимог статті 214 КПК України - повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що її повернення не позбавляє права повторного звернення зі скаргою у порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_5