ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/199/22 Справа № 209/17/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року про задоволення клопотання Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року було задоволено клопотання Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням і направлено його для відбування призначеного покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2019 року.
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що ОСОБА_7 , будучи попередженим про відповідальність за ч. 2 ст. 78 КК України, не прибув для реєстрації до Дніпровського районного відділу Центру пробації: 14.12.2020 року, 28.12.2020 року, 04.01.2021 року, 11.01.2021 року, 25.01.2021 року, документів на підтвердження поважності причин неприбуття не надав, у зв`язку з чим 21.12.2020 року та 01.02.2021 року йому було винесено застереження про можливість направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Крім того, 09.06.2021 року ОСОБА_7 було притягнуто до адмінстративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП (120 годин суспільно-корисних робіт), а 29.06.2021 року він також не з`явився на відмітку до органу пробації.
Тому суд першої інстанції зробив висновок про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, оскільки ОСОБА_7 систематичнно не виконував обов`язки, покладені на нього вироком суду.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції була постановлена без участі захисника ОСОБА_7 , що є порушенням його права на захист, оскільки клопотання органу пробації суттєво погіршує становище засудженого.
Захисник вважає, що ОСОБА_7 був позбавлений права на кваліфіковану правову допомогу, яка могла вплинути на результат розгляду вказаного клопотання, а тому відсутність захисника під час розгляду вказаного клопотання є підставою для скасування вказаної ухвали.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_9 підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з вимогами ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15 листопада 2019 року засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164 КК України, до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, та покладено на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
04 травня 2020 року ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування строку випробування, а також йому було роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом згідно ст. 76 КК України.
За результатами проведеної бесіди, ОСОБА_7 надав підписку про ознайомлення з вимогами законодавства, йому було винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію від 04 травня 2020 року, згідно якої він зобов`язаний з`являтись для реєстрації до Дніпровського районного відділу 1-й, 2-й, 3-й та 4-й понеділок кожного місяця, а також заведений листок реєстрації.
Ухвалами Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.07.2020 року та 19.01.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання начальника Дніпровського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_7 . Вказаними ухвалами охоплюються дати неявки ОСОБА_7 для реєстрації 05 червня 2020, 24 червня 2020, 06 липня 2020, 13 липня 2020, 20 липня 2020, 05 жовтня 2020 12 жовтня 2020.
Незважаючи на попередження стосовно наслідків неявки на реєстрацію, ОСОБА_7 знову не прибув на реєстрацію до Дніпровського районного відділу Центру пробації: 14.12.2020 року, 28.12.2020 року, 04.01.2021 року, 11.01.2021 року, 25.01.2021 року, при цьому, в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду клопотання він зазначив, що поважних причин неявки у нього немає, при цьому до суду апеляційної інстанції він надав довідки про його перебування на прийомі у лікаря 28.12.2020, 04.01.2021 та 11.01.2021.
Колегія суддів не приймає вказані довідки як докази поважності неявки ОСОБА_7 на реєстрацію, оскільки вказані докази не були предметом дослідження судом першої інстанції, і у сукупності з поясненнями, наданими засудженим в суді першої інстанції, дають підстави для сумніву у його бажанні стати на шлях виправлення.
Колегія суддів не приймає доводи захисника щодо порушення права на захист засудженого, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що засудженому було роз`яснено його право на захист, проте він не заявляв будь-яких клопотань щодо необхідності залучення захисника, при цьому, КПК України передбачені виключні підстави для обов`язкової участі захисника під час розгляду кримінального провадження, до яких не належить розгляд клопотання органу пробації у вказаному провадженні, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а тому вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року про задоволення клопотання Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року про задоволення клопотання Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4