запорізький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/181/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2021 року про відмову у задоволенні скарги, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

На вказану ухвалу слідчого судді представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та зобов`язати посадових осіб Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення колишньою дружиною ОСОБА_6 , ОСОБА_8 злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК, посилаючись на те, що ОСОБА_8 викрала ОСОБА_9 , 2011 року народження.

Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що представник ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій зазначив, що посадовими особами Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області не було внесено відомостей до ЄРДР за його заявою щодо вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК.

Скаргу мотивовано тим, що 01.12.2021 року заявник подав до Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області заяву про вчинення злочину його колишньою дружиною ОСОБА_8 , котра викрала їх малолітнього сина ОСОБА_9 , 2011 року народження, який за взаємною згодою між ними останні півтори роки мешкав разом з заявником.

Станом на день звернення до слідчого судді зі скаргою уповноваженими особами Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, всупереч ст.214 КПК не внесено відомості за поданою заявою про злочин до ЄРДР, тобто допущено бездіяльність. Вважає, що в заяві про ознаки вчинення злочину викладені достатні відомості, які підтверджені доказами, і ці відомості повинні негайно внести до ЄРДР.

Слідчий суддя дійшла висновку, що із заяви ОСОБА_6 не вбачається конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що б надавали підстави для кваліфікації відомостей, викладених в його повідомленні про злочини за ч.2 ст.146 КК, а вбачається наявність між сторонами цивільно-правових відносин з приводу виховання та спілкування з дитиною, що не може бути приводом для внесення відомостей до ЄРДР.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим з огляду на таке.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржені такі рішення, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень частини першої ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зміст зазначеної статті містить конкретне та однозначне положення для регулювання певних процесуальних відносин, а саме дій слідчого, прокурора на початку досудового розслідування після подання особою заяви про повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, які вони зобов`язані зробити - невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 4 статті 214 КПК визначено, що слідчий прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до п.1.2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Так, частиною 5 статті 214 КПК визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Отже, сама норма кримінального процесуального закону опосередковано містить вимогу наявності у заяві, повідомленні відомостей про кримінальне правопорушення, а саме наявність ознак кримінального правопорушення. Для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.
Колегія суддів зазначає, що певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшла правильного висновку, що заява ОСОБА_6 не містить саме фактичні данні, які вказують на ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК, ніби то вчиненого ОСОБА_8 . Тому правових підстав для зобов`язання слідчого внести відомості до ЄРДР відсутні.
Частиною 1 ст. 146 КК кримінальна відповідальність встановлена за незаконне позбавлення волі, викрадення людини. Частиною другою вказаної статті встановлено кримінальну відповідальність за вчинення таких дій відносно малолітньої дитини.
Разом з тим, батьки, які здійснюють свої батьківські повноваження щодо своїх неповнолітніх дітей, не являються суб`єктами за вказаним складом злочину. З матеріалів провадження не вбачається, щоб у встановленому законом порядку визначалось місце проживання дитини. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно з ст. 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
З матеріалів провадження вбачається, що фактично між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 має місце спір, щодо визначення місця проживання їх спільної малолітньої дитини, який має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Викладені в заяві ОСОБА_6 свідчать саме про це, а не про наявність в діях ОСОБА_8 складу передбаченого ст. 146 КК злочину.
У зв`язку з чим, відсутні й підстави для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2021 року про відмову у задоволенні скарги, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4