Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/401/22
Провадження № 1-кп/475/133/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2022смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000067 від 14.06.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня-технічна, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого у Прибузькій сільській раді, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Всередині березня 2022 року, точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел на незаконне поводження із бойовими припасами, направлений на незаконне придбання бойових припасів, реалізуючи який, ОСОБА_4 на околиці с. Прибужжя Вознесенського району Миколаївської області, виявив пластикову коробку, в якій знаходилися патрони калібру 7,62-мм зразку 1943 року виготовлення з кулею зі сталевим осердям (7,62x39) у кількості 58 штук, які у подальшому поклав до кишені своєї куртки, таким чином їх придбавши.

Після цього, у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел на незаконне поводження із бойовими припасами, направлений на незаконне зберігання бойових припасів.

Реалізуючи прямий умисел на незаконне зберігання бойових припасів, усвідомлюючи заборону їх вільного обігу, не маючи дозволу на зазначені бойові припаси, всупереч вимогам наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», ОСОБА_4 незаконно почав зберігати бойові припаси за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 14 червня 2022 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

14.06.2022, під час огляду території домоволодіння ОСОБА_4 , у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено патрони калібру 7,62 мм. зразку 1943 р. з кулею зі сталевим осердям (7,62x39) у кількості 58 штук, які являються боєприпасами, придатними до стрільби.

Відповідно до висновку експерта СЕ - № 19/115-22/4426-БЛ від 21.06.2022 р. , надані на експертизу предмети у кількості 58 штрук є боєприпасами до вогнепальної зброх - 7.62 мм патронами зрахку 1943.р. з кулею з сталевим осердям (7.62Х39) Патрони придатні для стрільби.

12 липня 2022 р. між прокурором Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Сторони погодили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки зі звільненням останнього від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором.

Прокурор, просить затвердити угоди про визнання винуватості та просить призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Статтею 474 КПК України регламентований загальний порядок судового провадження на підставі угоди.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами узгоджено угоди про визнання винуватості, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Із запропонованим видом та мірою покаранняи згідний ОСОБА_4 , про що засвідчила така особа власноручним підписом.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

За п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Дане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому суд зазначає, що обумовлення сторонами угоди у її тексті факультативних питань, які не передбачені загальними вимогами до таких угод згідно з ст..472 КПК України (зокрема щодо пропонованого терміну іспитового строку та стягнення процесуальних витрат), та які належать до дискреційних повноважень суду при ухваленні вироку, є пропозиціями до суду, які самі по собі не порушують прав та свобод сторін.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.

В укладенні даної угоди згідно з ст..52 КПК України брав участь захисник.

Таку угоду не може бути укладено у провадженні, в якому бере участь потерпілий, тобто щодо злочинів чи кримінальних проступків, внаслідок вчинення яких було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян, інтересам юридичних осіб, а також у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, незалежно від кола суб`єктів, яким завдано шкоди внаслідок вчинення таких злочинів.

Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість затвердження даної угоди та призначення підозрюваному узгодженого сторонами виду та міри покарання.

Згідно з ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відтак загалом суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

В постановах Верховного Суду від 27.02.2018 в справі №203/378/17 та 29.11.2018 в справі №761/6774/16-к міститься посилання на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», в п.12 якої зокрема зазначено, що «чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим.

У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або визнання винуватості за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК України (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України) відсутні». У зв`язку з тим, що умови угоди даного питання не регулюють, суд в такому випадку не вирішує такого питання.

В рамках кримінального провадження прокурором в порядку ст.128 КПК України не було пред`явлено цивільного позову.

Цивільного позову не було заявлено, матеріальних збитків не заподіяно, а тому в силу ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Таким чином, приймаючи рішення в даному кримінальному провадженні, суд, при відсутності цивільного позову - не вирішує такого питання.

Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.

У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів Миколаївського НДЕКЦ у сумі 3 020,48 грн., які підтверджені документально, підлягають стягненню із обвинуваченого в повному об`ємі на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7,8,9,30-33,110,314,369-371,373,374,376,473,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони та обвинуваченим (на час укладення угоди підозрюваним) ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , з іншої сторони, ( в судовому засіданні в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2022 року №0000067 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, укладену 12 липня 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 03.03.2008 р. Доманівським РВ УМВС України в Миколаївській області, зареєстрованого АДРЕСА_1 в користь держави процесуальні витрати на проведення судової балістичної експертизи у сумі 3 020,48 грн грн.

Речові докази: 58 патронів (1 з яких у демонтованому стані та надколотим капсулем), - знищити, штик-ніж та пістолет які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1