Справа № 359/7863/17
Провадження № 1-кп/359/25/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 вересня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , обвинуваченого ОСОБА_17 , його захисника адвоката ОСОБА_18 , обвинуваченого ОСОБА_19 , його захисників адвокатів ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , свідків: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , спеціаліста: ОСОБА_36 , експерта ОСОБА_37 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0000069, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2017 року, що найшло до суду з обвинувальним актом (зі зміненим обвинуваченням), по обвинуваченню

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Димер Вишгородського району Київської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України

та

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
У відповідності до наказу виконувача обов`язків начальника Київської митниці Державної фіскальної служби України № 53-о від 08.12.2014 року ОСОБА_17 призначено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України.

Також, відповідно до наказу виконувача обов`язків начальника Київської митниці ДФС України № 135-о від 24.02.2017 року на ОСОБА_17 , в період з 27.02.2017 по 24.03.2017 року, покладено тимчасово виконання обов`язків заступника начальника відділу митного оформлення № 5 митного поста "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України.

ОСОБА_17 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України, наділений організаційно-розпорядчими функціями, що полягають у здійсненні ним контролю та митному оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України, забезпеченні дотримання встановленого порядку переміщення через митний кордон України товарів і транспортних засобів, тобто згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Головний державний інспектор відділу митного оформлення № 5 митного посту "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України ОСОБА_17 , являючись державним службовцем, під час виконання своїх службових обов`язків, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення ст. ст. 4, 8 ЗУ "Про державну службу", ст. ст. 3, 22 ЗУ "Про запобігання корупції", ч. 1, ч. 4 ст. 7 МК України, п.п. 1, 4, 7 "Положення про Державну фіскальну службу України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 236, та своєї посадової інструкції, затвердженої 19.12.2016 року, виконувачем обов`язків начальника Київської митниці ДФС України ОСОБА_38 , у березні 2017 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди з використанням наданої влади та службового становища, висловив ОСОБА_25 прохання надати йому неправомірну вигоду в сумі 4000 гривень, за не вчинення ОСОБА_17 в інтересах ОСОБА_25 , дій з використанням наданого йому службового становища, спрямованих на штучне затягування митного оформлення товарів, а саме: не застосуванні форм митного контролю у виді: митних оглядів, перевірок документів та відомостей, перевірок системи звітності, направлення запитів та не прийняття рішення щодо корегування заявленої митної вартості товарів, визнання декларацій недійсними чи призупинення митного оформлення, що призвело б до умисного безпідставного затягування часу здійсненням митних формальностей ОСОБА_17 та, як наслідок, псування товару.

У подальшому 15.06.2017 року близько 17 год. 51 хв. ОСОБА_25 прибув у приміщення митного поста "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України, де повідомив ОСОБА_17 , що бажає розмитнити товар - живі прісноводні декоративні акваріумні рибки.

У свою чергу, ОСОБА_17 , продовжуючи свої злочинні дії, всупереч вищезазначених вимог нормативно-правових актів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 15.06.2017 року близько 18 год. 30 хв. у приміщенні митного поста "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України, що розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, аеропорт, одержав від ОСОБА_25 , неправомірну вигоду у сумі 4 000 гривень за не вчинення ОСОБА_17 , в інтересах ОСОБА_25 , дій з використанням наданого йому службового становища, спрямованих на штучне затягування митного оформлення товарів на вищевказаному митному пості, які полягають у не застосуванні форм митного контролю у виді: митних оглядів, перевірок документів та відомостей, перевірок системи звітності, направлення запитів та не прийняття рішення щодо корегування заявленої митної вартості товарів, визнання декларацій недійсними чи призупинення митного оформлення, що призвело б до умисного безпідставного затягування часу здійсненням митних формальностей ОСОБА_17 та, як наслідок, псування товару.

Таким чином, такими своїми умисними діями, які виразились у проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та свого службового становища, ОСОБА_17 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК (в редакції станом на 05.01.2017 року).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 у пред`явленому обвинуваченні і вчиненні інкримінованого йому злочину своєї вини не визнав повністю, та показав, що він діяв виключно в межах своїх повноважень, визначених посадовою інструкцією та у відповідності до вимог чинного законодавства. Так, станом на березень 2017 року він працював на посаді головного державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС. В його повноваження, зокрема, входило здійснення митного контролю та митного оформлення товарів та вантажів, що надходили на територію України авіаційним транспортом. Однак, оскільки в нього був значний досвід робити в митних органах, то він, за дорученням керівництва, в основному займався аналітичною діяльністю, нормотворчою роботою, а також роз`ясненням суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності особливостей митного контрою та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, в практичній площині. Так, точної дати не пам`ятає, десь на початку березня 2017 року, він перебував на робочому місці, і до його кабінету зайшов, на той момент невідомий йому чоловік, як виявилось пізніше, це був ОСОБА_25 , і відразу почав йому розповідати про негаразди, які з ним трапилися напередодні під час митного оформлення товару живих декоративних рибок, а саме, що інспектор вимагав у нього 50 доларів США за місце, однак для нього це занадто дорого. Після чого ОСОБА_25 запитав у нього: "Чи не може він вирішувати ці фінансові питання з ним, і здійснювати митне оформлення товарів через нього?". На що він повідомив ОСОБА_25 , що він може йому пояснити певні особливості митного оформлення його товару, а саме: роз`яснити проблемні питання, які виникають під час митного оформлення живих рибок, на які йому необхідно звернути увагу ще до ввезення даного товару на митну територію України. Враховуючи, що товар, який збирався ввозити ОСОБА_25 , піддається швидкому псуванню, то відповідно до розпоряджень керівництва митниці, у разі звернення суб`єкта декларування, останнім обов`язково попередньо надається консультація та роз`яснення щодо особливостей митного оформлення такого товару. Зокрема, він пояснив ОСОБА_25 особливості заповнення декларації, які потрібно надати документи, а також яких вимог до упаковки тропічних рибок необхідно дотримуватися. На цьому їхнє спілкування закінчилося. Потім, десь в 20-х числах березня 2017 року, точної дати він не пам`ятає, до нього знову звернувся ОСОБА_25 , із висловленням йому аналогічних претензій, як і минулого разу. Він знову роз`яснив йому особливості здійснення митного оформлення його товару. Також він повідомив ОСОБА_25 , так як його товар прилітає вечірнім рейсом із м. Бангкоку, після 18:00 год., то митне оформлення даного товару буде проводити інспектор, який чергує в нічну зміну. Тому йому необхідно було звертатися до чергового інспектора, який потенційно буде проводити митне оформлення його товару. Однак, ОСОБА_25 постійно наголошував та повертався до питання фінансового винагородження. На його запитання за яке фінансове винагородження йде мова, останній лише посміхався, потрушуючи свою барсетку та піджак. На цьому їхнє спілкування завершилось. На скільки він розуміє, після цього їхнього спілкування, ОСОБА_25 звернувся до правоохоронних органів із заявою про злочин, і подальші їхні зустрічі вже відбувалися під контролем працівників СБУ. Наступна його зустріч із ОСОБА_25 відбулася десь наприкінці квітня 2017 року, знову ж таки за ініціативою ОСОБА_25 . Він не був ні разу ініціатором будь-яких зустрічей та спілкування із ОСОБА_25 . Це було ввечері, після закінчення робочого часу, він перебував ще на роботі, оскільки готував матеріали на ранкову нараду. Він точно вже не пам`ятає чи ОСОБА_25 зайшов до його кабінету, чи зустрів десь його поряд, і знову останній розпочав їхнє спілкування із аналогічних розмов, як і до цього, із натяком, щоб вирішувати якісь питання. Він у черговий раз йому повідомив, що він надає лише консультації і намагається у такий спосіб мінімізувати проблеми під час митного оформлення товару, який піддається швидкому псуванню. Того дня черговим інспектором був ОСОБА_19 , а тому саме він би і здійснював митне оформлення товару. В подальшому ОСОБА_25 надійшов товар і ним була подана електронна митна декларація, оформлення якої здійснював ОСОБА_19 . Оскільки останніх півроку він проводив навчання та надавав роз`яснення інспекторам митниці щодо проблемних питань, які виникають під час митного оформлення, і він ще перебував на робочому місці, то ОСОБА_19 звернувся до нього за консультацією, щоб як найшвидше розібратися із питаннями, які виникли в ході здійснення митного оформлення акваріумних рибок, зокрема щодо пакування, артикулу товару. В ході спілкування із ОСОБА_19 з приводу даних робочих питань, ОСОБА_25 весь час намагався зайти до його кабінету, однак все таки він залишився чекати в коридорі. Спілкуючись із ОСОБА_19 , він повідомив, що на даний час посилено заходи контролю щодо вагових характеристик товару та щодо його пакування, а тому порадив йому, в ході проведення митного контролю, звернути на це особливу увагу. Він йому виключно надав пораду, враховуючи його значний досвід роботи у митних органах та досконале знання процедури митного оформлення такого специфічного товару як акваріумні рибки, оскільки такий товар не часто оформлюється на митниці. Він не міг ніяким чином впливати на дії ОСОБА_19 чи надавати йому якісь вказівки під час здійснення ним митного оформлення товарів, оскільки вони займають аналогічні, рівнозначні посади, і наділені однаковими повноваженнями. Після цього ОСОБА_19 пішов проводити митне оформлення товару. Враховуючи, що його кабінет знаходився поряд із кабінетом інспекторів, то чуючу розмову між ОСОБА_19 та ОСОБА_25 , він зрозумів, що в ході митного оформлення ОСОБА_19 провів митний огляд товару в об`ємі достатньому для визначення достовірності декларування, здійснивши його фотографування, у відповідності до вимог МК України. При цьому він неодноразово чув, що ОСОБА_25 виражав своє незадоволення з приводу таких дій ОСОБА_19 , зазначаючи, що раніше митне оформлення здійснювалося набагато швидше. Після завершення митного оформлення ОСОБА_25 забрав свій товар та поїхав з території митниці. Наступного разу він зустрівся із ОСОБА_25 в червні 2017 року, і останній знову до нього звернувся самостійно, висловлюючи бажання вирішувати якісь фінансові питання, повідомляючи, що з нього щось вимагають інспектори за митне оформлення. ОСОБА_25 приїхав на митницю ще до того, як прибув його товар, і відразу прийшов до його кабінету. Однак, він не спілкувався із ним. Потім ОСОБА_25 намагався із ним поговорити ще на вулиці. Того дня був інший черговий інспектор, не пам`ятає точно хто саме, однак не ОСОБА_19 . Митне оформлення товару ОСОБА_25 було проведено, як і в минулі рази, у відповідності до вимог МК України. Він не перебував на роботі в той момент, оскільки після завершення робочого часу, поїхав додому. Пізніше, до нього додому приїхали працівники СБУ, провели обшук за місцем його проживання та затримали його. Зазначив, що жодної неправомірної вигоди він ніколи не просив та не одержував, завжди виконував свої функціональні обов`язки, із суворим дотриманням вимог законодавства України. Також пояснив, що митне оформлення товару, що надійшов ОСОБА_25 було здійснено з дотриманням вимог митного законодавства, з урахуванням особливостей його товару. Особисто він не здійснював митне оформлення товару, що надійшов ОСОБА_25 , та, перебуваючи на посаді головного державного інспектора, не міг вплинути на діяльність будь-якого іншого інспектора. У його підпорядкуванні жоден інспектор не знаходився. Крім того, інспектор не може ніяким чином вплинути на процес оформлення митних документів, оскільки автоматизована система ризиків самостійно визначає, які митні формальності необхідно проводити під час митного оформлення товару. Він виключно проконсультував ОСОБА_25 та пояснив, на що саме необхідно звернути увагу при митному оформленні товару акваріумних рибок, що є нормальною практикою на митниці, враховуючи вид товару, який ввозив ОСОБА_25 . Можливо під час спілкування з ОСОБА_25 він говорив щось про грошові кошти, однак це було виключно в рамках проведення митного оформлення товару, та стосувалося сплати обов`язкових митних платежів. Будь-якої винагороди за вказані консультації він не просив, та і не міг прохати, оскільки розцінював це як свою роботу. Ініціатором всіх зустрічей був виключно ОСОБА_25 Категорично ствердив, що 27.04.2017 року та 15.06.2017 року від ОСОБА_25 будь-яких коштів він не отримував. Також ОСОБА_17 зазначив, що із ОСОБА_19 він спілкувався виключно на професійні теми. При цьому, аналізуючи всі матеріали справи та поведінку ОСОБА_25 , він твердо переконаний в тому, що по відношенню до нього працівниками правоохоронного органу, з участю ОСОБА_25 , здійснено провокацію, оскільки саме останній постійно натякав щодо пропозиції надання неправомірної вигоди. Він за весь час роботи в митних органах бездоганно та сумлінно виконував свої посадові обов`язки, а тому вважає, що саме його професійна діяльність і послугувала підставою для провокації. Ніяких коштів від ОСОБА_25 він ніколи не просив, а навпаки на відеозаписі зафіксовано, що він повідомив ОСОБА_25 , що він надає лише консультативні послуги, певні рекомендації щодо митного оформлення товару. Таким чином, він як службова особа був дискредитований, тому просив визнати його невинуватим та виправдати. Про дані факти провокації не повідомляв керівництво і не звертався із заявою про вчинення відносного злочину, у зв`язку із великою завантаженістю на роботі.

З приводу обставин, зафіксованих на аудіо- та відеозаписах, обвинувачений ОСОБА_17 зазначив, що вони не в повній мірі є достовірними, а тому не відповідають дійсності, оскільки на деяких кадрах зафіксовані такі події, яких він взагалі не пам`ятає. Тому він не може підтвердити, що на оперативних записах зображений саме він. Також, на питання сторони обвинувачення з приводу фрази, яка зафіксована у протоколі за результатами НСРД від 28.04.2017 року (т.1 а.с.224), а саме: "да, давайте занимайтесь… я сейчас дежурному скажу", ОСОБА_17 зазначив, що точно таких подій не пам`ятає. При цьому ОСОБА_17 пояснив про що могла йти мова та що означає така його фраза, що більш за все він мав на увазі те, що з метою економії часу під час здійснення митного оформлення, він пояснить інспектору ОСОБА_19 з приводу проблемних питань, які виникають під час митного оформлення товару акваріумних рибок. Саме це він, мабуть, і мав на увазі, що пояснить ОСОБА_19 певні особливості митного оформлення товару.

Щодо обставин, які зафіксовані на оперативних записах у протоколі за результатами НСРД від 28.04.2017 року (т.1 а.с.225), а саме розмова, яка відбувалася о 19:29:43 год., ОСОБА_17 не заперечував, що на них зображенний він, однак він сумнівався у зафіксованих там обставинах вцілому. При цьому зазначив, що він дійсно повідомляв ОСОБА_25 , що на той момент, здійснювалася перевірка митного посту комісією, до складу якої, в більшості, входили лише працівники поліції, і якщо їх допустити до митного контролю такого товару як акваріумні рибки, то рибки могли б померти, оскільки митне оформлення тривало б дуже довго, враховуючи відсутність необхідної компетенції у працівників поліції щодо митного оформлення такого товару. А у разі, як би померли акваріумні рибки під час митного оформлення, відповідальність би ніс інспектор, який здійснював вказане оформлення. Тому, виключно через це він і повідомив ОСОБА_25 таку інформацію.

Щодо обставин, які зафіксовані на оперативних записах у протоколі за результатами НСРД від 15.06.2017 року, обвинувачений ОСОБА_17 пояснив, що він взагалі не пригадує таких обставин, зокрема спілкування із ОСОБА_25 на лавочці, поряд із приміщення митниці. Будь-яких грошових коштів від ОСОБА_25 він не отримував.

Також ОСОБА_17 показав, що аудіо-відео записи, що містяться в матеріалах справи, на його переконання, не відповідають дійсності в повній мірі, є змонтованим, а не оригіналами і створені з метою притягнення його до кримінальної відповідальності, оскільки на них зафіксовано дуже багато не співвпадінь з подіями, які відбувалися насправді. Крім того, як зазначив обвинувачений, аналізуючи відповіді та запитання учасників діалогу від 27.04.2017 року та від 15.06.2017 року, а саме не закінченні вислови, слова, взагалі неможливо зрозуміти про що йде мова під час зустрічі.

При цьому ОСОБА_17 зазначив, що під час проведення обшуку за адресою його проживання правоохоронці не дотримувалися норм КПК України, зокрема останні здійснювали обшук без рукавичок, на що він зробив зауваження та зазначив про це у протоколі. Під час обшуку за його адресою ніяких грошових коштів вилучено не було. Щодо слідів спецзасобу на його сумці та штанах ОСОБА_17 пояснив, що вказані речі вилучалися також працівниками поліції без рукавичок, і можливо спецзасіб був на їхніх руках. Крім того, спецзасіб можливо був на руках ОСОБА_25 , оскільки як вбачається із оперативних записів останній неодноразово торкався до грошових коштів, зокрема розплачувався ними у кафе, у касі, і після цього він неодноразово ходив по підрозділу, спілкувався з інспекторами, відкривав двері службових кабінетів, торкався меблів, до яких безумовно торкався і він неодноразово, враховуючи, що це його місце роботи. Тому наявність слідів спецзасобу на його робочій формі та сумці не виключається. Однак, будь-яких грошових коштів від ОСОБА_25 він не отримував.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 у пред`явленому обвинуваченні і вчиненні інкримінованого йому злочину своєї вини не визнав повністю, та показав, що станом на квітень 2017 року він працював на посаді старшого державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС. Точної дати не пам`ятає, він перебував на робочому місці, до його кабінету зайшов якийсь громадянин та запитав: "Хто черговий інспектор?", на що він відповів, що він. Після цього до нього звернувся даний громадянин, як пізніше виявилось, це був ОСОБА_25 , з приводу оформлення товару, а саме: живих акваріумних рибок. ОСОБА_25 до цього він не знав, останній самостійно до нього звернувся як до чергового інспектора. На момент вказаного звернення ще навіть не прилетів літак з вантажем до аеропорту "Бориспіль" і в останнього не було всіх необхідних документів. Тому він йому запропонував звернутися до нього вже після отримання всіх необхідних документів для здійснення митного оформлення. Враховуючи, що вантаж у ОСОБА_25 прибував ввечері, після 18:00 год., то саме він, як черговий інспектор, і здійснював митне оформлення даного товару. Пройшов певний проміжок часу, і ОСОБА_25 , подавши митну декларація, маючи всі необхідні документи, знову до нього звернувся. Потім він почав здійснювати митне оформлення його товару. На скільки пам`ятає, то митна декларація була подана в електронному вигляді. Відкривши дану декларацію, зреагувала автоматизована система управління ризиками, де автоматично і самостійно визначається обов`язковий комплекс дій, які необхідно здійснити під час митного оформлення даного вантажу. Які саме було необхідно вчинити дії, він вже не пам`ятає. Точно необхідно було провести: частковий митний огляд вантажу з розкриттям пакувальних місць, графічне зображення одного із товарів, з метою перевірки правильності класифікації. Також необхідно було уточнити певні відомості щодо характеристик товару. Задавши ОСОБА_25 декілька уточнюючих питань з приводу товару та його характеристик, останній не зміг на них спочатку відповісти, і почав комусь телефонувати, з`ясовуючи інформацію по товару. Потім повідомив йому, що на даний момент він не готовий надати йому повністю необхідну інформацію по товару, і запропонував здійснити митне оформлення так як попередньо оформляли його товар, оскільки там наявна вся інформація. Він в свою чергу йому відповів, що це є неможливим, і митне оформлення буде проводитися у відповідності до вимог чинного законодавства. ОСОБА_25 відразу виявив своє незадоволення. Після цього він разом із ОСОБА_25 направилися на склад для проведення митного огляду товару, в ході якого було перевірено всі характеристики товару, а також здійснено його фотографування, відповідно до визначених автоматизованою системою управління ризиками, вимог. Після цього вони повернулися до приміщення митниці і він завершив митне оформлення товару. ОСОБА_25 залишив приміщення митниці та забрав свій товар зі складу. Будь-яких проблем під час митного оформлення не було. Ним було здійснено митне оформлення, що надійшов ОСОБА_25 , відповідно до покладених на нього обов`язків, та у встановленому законом порядку, з урахуванням всіх особливостей даного товару. Під час здійснення митного оформлення не виникало жодних проблем. Він не пам`ятає чи звертався за консультацією і допомогою до ОСОБА_17 щодо розмитнення даного товару. Будь-яких коштів жодного разу від ОСОБА_25 він не прохав і не отримував, і жодних розмов з ним з даного приводу не було. Із ОСОБА_17 в нього були виключно службові, професійні відносини. Будь-яких розмов із ОСОБА_17 з приводу проведення митного оформлення вантажу ОСОБА_25 ніколи не було, і вони такого з ним не обговорювали. Так само ОСОБА_17 жодних вказівок йому з приводу здійснення митного оформлення товару ОСОБА_25 не надавав, та і не міг надавати, оскільки вони займали аналогічні посади, і він не перебуває у його підпорядкуванні. При цьому ОСОБА_19 зазначив, що інспектор не може ніяким чином вплинути на процес оформлення митних документів, оскільки відповідно до МК при наданні документів на оформлення митних документів в електронному вигляді автоматизована система управління ризиками самостійно, без участі та втручання будь-яких осіб, формує перелік митних процедур, які повинен виконати працівник митниці, який прийняв декларацію. Таким чином, будь-які митні процедури, видумані будь-ким, не можуть бути використані при оформлені конкретних документів.

Також ОСОБА_19 показав, що через тривалий проміжок часу після цього митного оформлення, точної дати він не пам`ятає, близько 07:00 год., за місцем його проживання було проведено обшук. Він не проти був проведення обшуку, однак повідомив працівникам правоохоронних органів, що впустить їх до квартири лише тоді, коли приїде його адвокат. Однак, останні не захотіли чекати його адвоката, і силоміць, виламавши вхідні двері, проти його волі, зайшли до приміщення квартири. Першими до його квартири зайшли декілька осіб, у військовій формі та зі зброєю, відразу поклавши його обличчям на підлогу із застосуванням сили. Його дружину інший військовий вивів в іншу кімнату, і працівники поліції самовільно та безконтрольно почали рухатися по його квартирі, щось шукаючи. Він навіть не зрозумів, що вони шукають, оскільки це відбувалося все дуже швидко, декілька хвилин. Потім вони повернулися до приміщення коридору, куди зайшов ще якісь чоловік у формі, вони йому сказали: "Все нормально" і вийшли з його квартири. Потім прокурор, в присутності понятих двох жінок, йому зачитав ухвалу суду про дозвіл на обшук його квартири. Після чого вже безпосередньо розпочався обшук у його квартирі, в проведенні якого також брали участь ще два якихось чоловіка, одягнені у цивільне, які повідомили, що являються працівниками СБУ. Обшук розпочали з приміщення коридору, і коли він відвернувся, то побачив, що на тумбочці лежать якісь кошти, яких раніше там не було. Вказані кошти, начеб то, як повідомив прокурор, знайшли в його одязі: перша річ, яка вістила на вішалці від вхідних дверей. На запитання прокурора він відповів, що вказані кошти йому не належать, і не знає яким чином ці кошти опинилися в його квартирі. їх походження йому невідоме. Не зважаючи на це, прокурор поклав вказані кошти до якоїсь папки, і обшук продовжився далі, вже в іншій кімнаті. Вказані кошти були у прокурора. В ході обшуку також знайшли якісь його старі мобільні телефони, гаманець його дружини, паспорти і ще щось. Всі вказані речі та грошові кошти, вони згребли до кучі і принесли до гостьової кімнати, де розклали все на журнальному столику. Спочатку прокурор не знав, що йому з цим робити, і почав комусь телефонувати. В ході даної співбесіди прокурор відповів: "Все зрозуміло", поклав слухавку і сказав працівникам СБУ, що вилучаємо якісь там купюри чи по 100 грн., чи по 200 грн., він точно не пам`ятає. Прокурор разом із працівниками СБУ, змішавши всі кошти, то рахували їх, то віднімали щось, бо в них не співпадала якась там сума, і вони ще долучали якісь кошти. Потім там якісь купюри вони не вилучали. Потім прокурор склав протокол обшуку, надав його на підпис всім учасникам. Однак, після цього прокуоро ще вносив до змісту протоколу якісь виправлення, щось дописував. В ході обшуку ідентифікація грошових коштів, шляхом порівняння з якимось протоколами попереднього вручення заздалегідь ідентифікованих коштів не проводилась. Світіння грошових коштів та його рук, на наявність будь-яких написів чи спеціальної фарби за допомогою спеціальних технічних засобів, також не проводилось. Тому він не може пояснити яким чином грошові кошти, які ніби то вручалися ОСОБА_25 , могли опинитися в його квартирі. Вилучені гроші та речі були поміщені до пакету для сміття, який дала його дружина, на прохання прокурора. Обшук працівники правоохоронних органів проводили без рукавичок, він висловлював своє зауваження з цього приводу. Також йому заборони знімати обшук на відео, та один з працівників СБУ взагалі забрав у нього мобільний телефон. В ході обшуку нікого не пускали до приміщення його квартири, і коли приїхав його адвокат, представився, то його також не впустили до квартири. Його не затримували і не викликали до прокуратури протягом тривалого часу. Згодом його все таки викликали до військової прокуратури, однак не зрозуміло в якому процесуальному статусі. Це були якісь неофіційні допити та розмови, в ході яких намагалися визначити чи буде він свідком по справі, чи обвинуваченим. Жодних процесуальних документів за наслідками цих допитів не складалося. ОСОБА_19 вважає, що відносно нього мала місце провокація злочину, оскільки ніяких коштів від ОСОБА_25 він не отримував, а здійснив митне оформлення його товару у відповідності до вимог МК України.

Відповідаючи на запитання учасників процесу, обвинувачений ОСОБА_19 пояснив суду що в його посадові обов`язки не входило надання переваг, або сприяння у безперешкодному розмитненні вантажу. Він здійснював митне оформлення у відповідності до вимог чинного митного законодавства, та проводив ті заходи контролю, які були визначені автоматичною системою управління ризиками.

Щодо аудіо- та відеозаписів, що зафіксовані в протоколі за результатами НСРД, ОСОБА_19 зазначив, що він не може підтвердити їх, і стверджувати, що на вказаних записах зафіксований саме він, оскільки обставини, які містяться у вказаних протоколах він не пам`ятає. Будь-якої неправомірної вигоди у розмірі 4000 грн. від ОСОБА_25 за митне оформлення товару він не отримував, жодних розмов з приводу вирішення якихось фінансових питань між ними не було. Тому вказані обставини не відповідають дійсності, та можливо змонтовані. Також зазначив, що відеозаписи не досить чіткі і з них не можливо встановити, що на них відображений саме він.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_17 не визнає себе винним, на думку суду, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, належними та допустимими доказами, оцінка яким надана судом в порядку ст. ст. 89, 94 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що із обвинуваченим ОСОБА_17 він знайомий, однак на даний момент будь-яких відносин з ним не підтримує. Обвинуваченого ОСОБА_19 навіть і не пам`ятає. Близько двох років назад, десь на початку 2017 року він зареєструвався як ФОП, вирішивши займатися підприємницькою діяльністю пов`язаною із ввезенням на територію України декоративних акваріумних рибок та подальшої їх реалізації. Вказану сферу діяльності обрав за порадою своїх знайомих. Офіційно на його ФОП ніхто не працював, однак на нього працювала по аутсорсингу: особа (ім`я не пам`ятає), яка мала контакти постачальників акваріумних тропічних рибок та безпсосередньо здійснювала замовлення рибок, та бухгалтер. Він все фінансував та займався розмитнення товару. Тому весь вантаж приходив на його ім`я до аеропорту "Бориспіль" із м. Банкоку, де він здійснював митне оформлення товару самостійно. Так, в дні надходження товару він особисто приїжджав на територію митного посту, очікував товар, отримував всі необхідні документи, оплачував обов`язкові митні платежі, і в подальшому вже відбувалося митне оформлення товару. Перші: одне чи два митні оформлення, тривали досить довго, хоч в нього були всі необхідні документи та не було жодних перешкод для митного оформлення. Так, літак із вантажем прилітав близько 19:00 год., а товар після завершення митного оформлення він отримував лише близько 12:00 год. ночі. Враховуючи, що в нього був товар, який швидко псується, то за такий тривалий час митного оформлення, близько 30% рибок помирали. 1-1,5 год. після посадки літка займало отримання необхідних санітарних документів та оплата обов`язкових митних плпттежів, а весь інший час тривало митне оформлення товару. Приїхавши на митний пост в наступний раз, для отримання наступної партії рибок, в нього зав`язалась розмова з раніше йому невідомим чоловіком, який також займався реалізацією акваріумних рибок, в ході якої він йому розповів, що митне оформлення триває досить довго, у зв`язку з чим третина рибок помирає. Цей чоловік порекомендував йому звернутися з цього приводу до інспекторів митниці за консультацією. Звернувшись до інспекторів, останні йому повідомили, що можливо прискорити митне оформлення товару, однак необхідно поспілкуватися з їхнім керівником, а саме: ОСОБА_17 . Він вже точно не пам`ятає чи в той же день, чи через деякий час, він звернувся до ОСОБА_17 , представився, і запитав у нього з приводу митного оформлення товару. ОСОБА_17 запросив його до кабінету. Він попросив у ОСОБА_17 допомогти йому і проконсультувати як правильно та швидко здійснити митне оформлення акваріумних рибок, без втрат. На що ОСОБА_17 відповів йому, що все це можливо зробити без проблем, за певну винагороду. В ході їхнього спілкування ОСОБА_17 в загальному розповів йому, які в нього можуть виникнути проблеми під час митного оформлення акваріумних рибок, зокрема про право інтелектуальної власності на упаковку, і зазначив, що за це необхідно сплачувати якісь додаткові кошти. Також ОСОБА_17 повідомив йому, що за оформлення однієї коробки вантажу необхідно буде дати близько 50 доларів США. Грошові кошти необхідно було віддавати інспектору, який буде здійснювати оформлення, ввечері, вже після його завершення. Конкретне прізвище інспектора він не називав. Жодний інспектор грошових коштів в нього ніколи не просив. Також ОСОБА_17 дав йому номер свого мобільного телефону, сказавши, щоб він йому телефонував, в той день як надходить товар, і попереджав його про це, він в свою чергу повідомить інспектора, який буде здійснювати митне оформлення його товару. Ініціатором цього спілкування з ОСОБА_17 був саме він. ОСОБА_17 прямо в категоричній не казав йому, що за митне оформлення необхідно сплати додаткові грошові кошти. Однак, він йому розповідав про аналогічні випадки оформлення рибок, де в особи виникали проблеми при їх оформленні, в результаті чого всі рибки померли. Точного змісту вказаної розмови із ОСОБА_17 він вже не пам`ятає, однак останній дав йому чітко зрозуміти, що у разі його не погодження на такі умови, в нього під час митного оформлення можуть виникнути проблеми, внаслідок чого рибки помруть і він понесе значні матеріальні збитки. Після цього, з метою викриття таких дій працівників митного посту, він відразу звернувся із заявою про злочин до СБУ, що знаходиться в м. Києві по вул. Володимирська, оскільки йому здалося, що з нього вимагають неправомірну вигоду. Обставин звернення із заявою про вимагання хабара він вже майже не пам`ятає. Через деякий йому зателефонували із військової прокуратури і запросили приїхати до них. Приїхавши до військової прокуратури, він написав заяву про вимагання в нього неправомірної вигоди, та погодився співпрацювати з працівника цього органу. Наступні митні оформлення товару, їх було декілька, точно не менше двох, відбувалися під контролем працівників СБУ. Вказані митні оформлення вже відбувалося набагато швидше, і товар він забирав близько 21:00 год. чи 21:30 год., і будь-яких питань під час митного оформлення не виникало. Після завершення митного оформлення він віддав інспектору грошові кошти у сумі чи 4000 грн., чи 5000 грн., точно не пам`ятає. Після цього в нього відбулося ще одне митне оформлення. У вказаній партії, окрім тих рибок, які він постійно ввозив, було ще декілька великих риб, про що він повідомив ОСОБА_17 під час їхньої зустрічі. В ході спілкування ОСОБА_17 розповів йому як саме необхідно буде покласти таких рибок, а також зазначив, що за кожну таку рибку необхідно буде дати, на скільки він пам`ятає, 50 доларів США, не враховуючи грошові кошти за кожну коробку вантажу, бо це так сказати "нестандартне" митне оформлення. При цьому ОСОБА_17 зазначив, що частину коштів необхідно дати йому особисто, а іншу частину інспектору. Того ж дня він приїхав на митницю раніше ніж прийшов товар, і частину грошових коштів він передав ОСОБА_17 в його робочому кабінеті, де перебувала ще якась особа. Передавав ці грошові кошти він акуратно, не дуже відкрито, над столом, і ОСОБА_17 взяв їх до рук та поклав у карман чи штанів, чи куртки, точно не пам`ятає. Яку саме суму грошових коштів він передав ОСОБА_17 не пам`ятає. Іншу частину грошових коштів, вручених йому працівниками СБУ, цього ж дня, ввечері, вже після завершення митного оформлення товару, він віддав інспектору. Неправомірну вигоду він передавав інспектору, який здійснював митне оформлення два рази: один раз в кабінеті після завершення митного оформлення товару, а другий раз він передав грошові кошти інспектору на вулиці, поряд з приміщенням митниці, на курилці. Однак, він не може стверджувати, що передавав грошові кошти саме ОСОБА_19 , оскільки прізвище інспектора не пам`ятає. Підтвердив у судовому засіданні, що ОСОБА_19 він точно бачив на митниці, однак не пам`ятає, чи передавав він йому грошові кошти. Під час митного оформлення ніхто із інспекторів грошових коштів у нього не просив. Грошові кошти, які він передавав у якості неправомірної вигоди, належали СБУ. Вказані грошові кошти він отримував у СБУ в присутності понятих, безпосередньо перед їх передачею, і вони були заздалегідь ідентифіковані та записані до протоколу. Вказані грошові кошти лежали чи в сумці, чи в портфелі, він вже точно не пам`ятає. Грошові кошти передавав лише ОСОБА_17 , та інспекторам, які здійснювали митне оформлення його товару. Не пам`ятає, чи передавав він всю суму грошових коштів, які йому попередньо вручали працівники СБУ. Однак, був випадок, коли він передав не всі грошові кошти, які йому вручили, і він їх повертав назад працівникам СБУ, що оформлювалося відповідним протоколом. Вказані митні оформлення фіксувалися на спеціальне обладнання, яке вручалося йому, перед початком слідчої дії. На ньому було дві відеокамери: одна - на одежі, а інша на сумці. Після завершення процесуальної дії працівники СБУ забирали спеціальне обладнання назад. Перед тим як розпочати проведення процесуальної дії йому роз`яснювали як себе необхідно діяти.

На уточнюючи запитання сторони захисту свідок ОСОБА_25 показав, що в нього при собі, окрім вручених грошових коштів СБУ, були особисті гроші, які лежали окремо. Особисті кошти він працівниками митниці не передавав, а рораховувався ними при оплаті митних платежів та своїх потреб. Після вказаних подій, він припинив займатися підприємницькою діяльністю із реалізації акваріумних рибок. Подав документи на закриття ФОП, виконавши всі дії, які йому повідомив його бухгалтер, що для цього необхідні. Чи закрили ФОП йому невідомо, оскільки він не цікавився даним питанням. Який саме був основний вид діяльності у ФОП вже не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показав, що працював та працює на посаді старшого оперуповноваженого з ОВС першого відділу СУ СБУ. ОСОБА_17 та ОСОБА_19 відомі йому виключно по роботі, як фігуранти по даній справі. По даному кримінальному провадженню він відпрацьовував доручення, яке надійшло до військової прокуратури щодо встановлення осіб, причетних до вчинення даного злочину, - вимагання працівниками митного посту Київської митниці ДФС від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності неправомірної вигоди за не перешкоджання їм у митному оформленні товарів. Доручення він отримав в рамках розпочатого кримінального провадження, яке було внесено до ЄРДР, на підставі заяви особи про злочин по факту вимагання неправомірної вигоди. Ним було проведено ряд оперативних заходів, зокрема отримано інформацію в ході спілкування з іншими особами, колегами, за результатами аналізу якої було встановлено ймовірну особу, яка може бути причетною до вчинення даного злочину, а саме: працівник митного посту "Бориспіль-аеропорт" ОСОБА_17 . Також, за результатами проведених ряду оперативних заходів, спрямованих на пошук і фіксацію фактичних даних про вчинення вказаного злочину, ним була ще встановлена особа, яка в подальшому проходила заявником по цій справі, а саме ОСОБА_25 . На скільки йому відомо ОСОБА_25 самостійно звернувся до правоохоронних органів із заявою про вимагання в нього неправомірної вигоди працівниками митниці. Вказану інформацію він отримав від своїх колег. Які саме ним були проведені оперативні заходи, в рамках даного кримінального провадження, він повідомити не може, оскільки вказана інформація розголошенню не підлягає. Будь-яких НСРД в рамках даного кримінального провадження не проводив. Однак, підтвердив, що до проведення НСРД залучається декілька технічних відділів, кожен із яких використовує свою спеціальну техніку, на якій автоматично встановлюється дата та час. Тому досить часто, за результатами проведених НСРД, бувають незначні розбіжності в часі їх проведення, оскільки фіксується інформація на різні спеціальні технічні засоби. Однак, події, які зафіксовані на вказаних оперативних записах є абсолютно ідентичними.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що станом на березень-червень 2017 року працював на посаді заступника начальника митного посту начальник ВМО № 6 Київської митниці ДФС. В цей момент, на митному посту працювали інспекторами ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , однак останні безпосередньо йому не підпорядковувалися. З ними він підтримував виключно службові відносини. У його обов`язки входило загальне керування та контроль за діяльністю відділів митного посту "Бориспіль-аеропорт". Він здійснював контроль за діяльністю начальника відділу та його заступника, а особовий склад відділу, а саме інспектори, вже підпорядковувалися їм. У разі відсутності начальника ВМО № 5, він або інший заступник начальника митного посту, міг тимчасово виконувати його обов`язки. Не пам`ятає чи виконував він обов`язки начальника ВМО № 5 в період з березня по червень 2017 року. Митне оформлення товарів здійснюється у відповідності до вимог МК України та порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом № 631 від 30.05.2012 року. У разі надходження декларації у електронному вигляді, інспектор визначається автоматично. Відповідно до вимог чинного митного законодавства митне оформлення вантажу повинно бути здійснено протягом 4 годин. У разі перевищення даного часу про це обов`язково зазначається у програмі, а також підстави такої затримки. З приводу обставин вчинення злочину він нічого повідомити не може, оскільки безпосереднім очевидцем подій не був. Особисто до нього ніхто не звертався щодо здійснення митного оформлення товару, що надходив на ім`я ОСОБА_25 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що з травня 2016 року він обіймав посаду начальника ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС. У його обов`язки входило загальне керування діяльністю відділу, контроль за діяльністю його підлеглих, здійснення контролю за додержанням працівниками МК України та інших законодавчих актів України, тощо. В його відділі працювали ОСОБА_17 та ОСОБА_19 на посаді головного державного інспектори. Їх посади були аналогічними, а тому ОСОБА_19 не був у підпорядкуванні ОСОБА_17 . Вони були у його підпорядкуванні. В їхні посадові обов`язки входило здійснення митного оформлення товарів та митний контроль за вантажами. Митне оформлення товарів здійснюється у відповідності до вимог МК України та порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом № 631 від 30.05.2012 року. Під час здійснення митного оформлення використовується спеціальна програма "Інспектор", куди подається митна декларація і в ній фіксуються всі основні процедури під час здійснення митного оформлення. Також у відповідності до вимог чинного митного законодавства, при наданні документів на оформлення митних документів в електронному вигляді автоматизована система управління ризиками самостійно формує перелік митних процедур, які повинен виконати працівник митниці, який прийняв декларацію митного контролю. В той же час, у разі необхідності, інспектор може і самостійно визначити проведення певних митних формальностей, якщо вони не були визначені автоматизованою системою управління ризиками, оскільки інспектор може побачити якісь помилки при подачі та заповненні декларації, які не розпізнав комп`ютер. Під час здійснення митного оформлення інспектор перевіряє митну вартість товарів, яка визначається декларантом на підставі відповідних документів, які додаються до декларації. При виникненні якихось проблемних питань під час здійснення митного оформлення товару інспектор обов`язково повідомляє про це керівництво. Не пам`ятає чи доповідям йому щось ОСОБА_39 з приводу здійснення митного оформлення вантажу, що надійшов на ім`я ОСОБА_25 . Відповідно до вимог чинного митного законодавства митне оформлення вантажу повинно бути здійснено протягом 4 годин. Обвинувачені спілкувалися з ним лише по службовим питанням. На протязі усього часу спільної праці з ними, ні ОСОБА_17 , ні ОСОБА_19 не погоджували з ним процедуру митного оформлення товарів, що надходили на ім`я ОСОБА_25 . З приводу обставин злочину йому нічого невідомо, оскільки безпосереднім очевидцем подій він не був.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що станом на березень-червень 2017 року, так само як і на даний момент, він працює на посаді головного державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС. Разом з ним, на аналогічних посадах, працювали ОСОБА_17 та ОСОБА_19 . Відносини були між ними виключно службові, спілкувалися з приводу робочих питань. В його посадові обов`язки входили здійснення митного оформлення вантажу. Він завжди виконував всі свої службові завдання відповідно до вимог чинного законодавства. ОСОБА_25 бачив один раз у своєму житті, на скільки пам`ятає у липні 2017 року. Того дня він перебував на роботі, виконуючи свої посадові обов`язки. як чергового інспектора, який заступає на добове чергування, і здійснював митне оформлення товару, який надходив вже після 18:00 год. Враховуючи, що вантаж на ім`я ОСОБА_25 надійшов ввечері, то саме він здійснював його митне оформлення. Близько 20:00 год. ОСОБА_25 була подана електронна декларація, і ним було здійснено, відповідно до покладених на нього обов`язків, та у встановленому законом порядку митне оформлення вантажу, що надійшов на його ім`я, а саме: акваріумні рибки, з урахуванням всіх особливостей даного товару. Під час здійснення митного оформлення не виникало жодних проблем. Ним було перевірено код товару та його вартість, що відповідали заявленим у декларації. Огляд товару він не здійснював, оскільки не спрацювала автоматизована система управління ризиками, а тому не було в цьому потреби. Після завершення митного оформлення ОСОБА_25 забрав документи та вийшов з його кабінету, направився отримувати товар. Після чого відразу до кабінету зайшли працівники військової прокуратури та пред`явили дозвіл на проведення обшуку приміщення. З цього моменту стало відомо про цю справу. Будь-яких грошових коштів від ОСОБА_25 він не отримував. За весь час роботи з ОСОБА_17 останніх до нього з проханням надати переваги при розмитненні товару ОСОБА_25 не звертався. Будь-яких домовленостей між ним та ОСОБА_17 щодо здійснення митного оформлення даного товару не було. Жодних вказівок щодо здійснення митного оформлення товару ОСОБА_25 . ОСОБА_17 йому також не надавав, та і не міг надати, оскільки він не перебував в його підпорядкування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що станом на березень-червень 2017 року, так само як і на даний момент, працює на посаді старшого державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС. Разом з ним інспекторами працювали ОСОБА_17 та ОСОБА_19 . Відносини між ними були виключно робочі. З приводу обставин справи йому нічого невідомо, оскільки безпосереднім очевидцем подій він не був. ФОП ОСОБА_25 йому невідомий. Здійснює велику кількість митних оформлень, тому не пригадує чи оформлював товар, який надходив на ім`я ФОП ОСОБА_25 . Його робоче місце знаходилося в одному кабінеті із ОСОБА_17 . Підтвердив, що до ОСОБА_17 , як і до інших інспекторів митниці, досить часто зверталися декларанти з приводу отримання роз`яснень та консультацій щодо процедури здійснення митного оформлення товару. Це нормальна практика на митниці. Тому до їхнього кабінету заходила велика кількість людей, які спілкувалися, зокрема, із ОСОБА_17 .. Чи був серед вказаних осіб ОСОБА_25 йому невідомо. У робочому кабінеті, в його присутності, грошові кошти ОСОБА_17 ніхто не передавав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показав, що точної дати він не пам`ятає, десь влітку 2017 року, він разом зі своїм сином ОСОБА_40 перебували поряд із станцією метро "Золоті ворота" в м. Києві, куди їздили на виставку ікон. Десь після обіду, до них підійшов співробітник СБУ, представився і запропонував їм взяти участь у слідчій дії в якості понятих, на що вони погодилися. Після цього вони направилася до приміщення СБУ, що знаходиться по вул. Володимирській, де зайшли до якогось кабінету, в якому вже перебувало ще два працівники СБУ. Перед початком проведення слідчої дії ім. було роз`яснено їх права та обов`язки. Після цього до вказаного кабінету зайшов спеціаліст із саквояжем. Потім їм показили грошові кошти купюри номіналом по 200 грн. та 500 грн., а також готові ксерокопії цих купюр на аркушах формату А4. Вони звірили серії та номера ксерокопій купюр на відповідність оригіналам, які повністю співпадали, що вони засвідили своїми підписами на ксерокопіях. Коли вони зайшли до кабінету, то один працівник СБУ щось ксерокопіював, можливо як раз підготовлював ксерокопії купюр. Після цього, спеціаліст за допомогою ватного тампону, який він вмочав в якісь білий порошок, його назву вже не пам`ятає, почав помічати оригінали грошових купюр з обох сторін. Після чого він просвічував дані купюри за допомогою якось спеціального ліхтарика і вони світилися зеленуватим кольором. Потім ватний тампон за допомогою якого спеціаліст помічав грошові кошти, він поклав у конверт, який було запаковано і вони на ньому розписалися. Після цього до кабінету зайшов заявник, якого їм представили, прізвище він не пам`ятає, і йому повинні були передати дані кошти. Однак, на скільки він пам`ятає, він не бачив як заявнику передавали кошти, бо в цей момент їх перевили вже до іншого кабінету. За результатами процесуальної дії складено протокол, в якому була зазначена сума грошових коштів (яка саме не пам`ятає), зазначені номера та серії всіх купюр, його прочитано вголос, заяв та зауважень від понятих та учасників не надходило, що засвідчено їхніми відповідними підписами. Дана слідча дія тривала близько однієї години, може трохи більше. Оглянувши в ході судового розгляду документи, а саме: протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - коштів від 15.06.2017 року (т.2 а.с.33-39) свідок ОСОБА_29 підтвердив факт того, що він приймав участь у даній процесуальній дії, відомості, які в ньому відображені відповідають дійсності, що підтверджено його підписом.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_41 показав, що точної дати він не пам`ятає, десь влітку 2017 року, він разом зі своїм батьком ОСОБА_29 перебували поряд із станцією метро "Золоті ворота" в м. Києві, куди їздили на виставку ікон. Коли вони поверталися назад, близько 13:00 чи 14:00 год., то до них підійшов співробітник СБУ, представився і запропонував їм взяти участь у слідчій дії в якості понятих, на що вони погодилися. Разом із вказаним співробітником вони направилася до приміщення СБУ, яке знаходилося неподалік. Прийшовши до вказаного приміщення, їх завели до якогось кабінету, де перебував інший працівник СБУ. Перед початком проведення слідчої дії їм було роз`яснено їх права та обов`язки. Потім їм покази грошові кошти, а також готові ксерокопії цих купюр на аркушах формату А4. Вони звірили серії та номера ксерокопій купюр на відповідність оригіналам, які повністю співпадала, що вони завірили своїми підписами. Потім до кабінету зайшов спеціаліст, який за допомогою ватного тампону, наніс на грошові купюри з обох сторін, якійсь порошок. Ватний тампон він поклав до конверту та запакував його, повідомивши, що це необхідно для проведення тесту. Після цього спеціаліст просвітив кожну купюру за допомогою спеціального ліхтарика і вони світилися зеленим кольором. Відповідно до інформації, повідомленої працівником СБУ, до кабінету зайшов заявник, прізвище якого він не пам`ятає, і останньому передали вказані помічені грошові кошти, які він поклав, начеб то, до сумки. Вказані кошти заявник повинен був комусь передати. За результатами процесуальної дії складено протокол, в якому була зазначена сума грошових коштів (яка саме не пам`ятає), зазначені номера та серії всіх купюр, його прочитано вголос, потім він його прочитав самостійно, заяв та зауважень від понятих та учасників не надходило, що засвідчено їхніми відповідними підписами.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що знає ОСОБА_17 та ОСОБА_19 досить давно, близько 10-15 років. Відносини між ними хороші. Точної дати він не пам`ятає, його було запрошено для участі під час проведення обшуку в квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_17 , в якості понятого. Деталі проведення обшуку він не пам`ятає, оскільки пройшов тривалий проміжок часу. Обшук проводив прокурор, за участю 2-4 працівники СБУ, іншої понятої жінка похилого віку, а також був присутній адвокат. Перед початком проведення обшуку прокурор зачитав ухвалу суду про дозвіл на обшук, а також роз`яснив права та обов`язки учасникам слідчої дії. Обшук проводився у всіх приміщення квартири, розпочатий був з коридору. Точно під час проведення обшуку було вилучено сумку, а також якісь одяг, що належали ОСОБА_17 , та якісь речі, однак, що саме не пам`ятає. Де і що саме вилучали, також вже не пам`ятає. Точно щось вилучали в спальній кімнаті. В ході проведення обшуку сумку та одяг просвічували за допомогою ультрафіолетової лампи, і на них світились якісь краплинки зеленого кольору. Чи просвічували руки ОСОБА_17 , він не пам`ятає. За результатами процесуальної дії складено протокол, в якому зазначено всі речі, які було виявлено та вилучено. Вказаний протокол прочитано вголос, заяв та зауважень від понятих не надходило, що засвідчено відповідними підписами. Він підписав протокол, оскільки його зміст повністю відповідав дійсності. Зауваження надійшли віл ОСОБА_17 та його адвоката з приводу того, що обшук проводився без рукавичок, про що було зазначено у протоколі. Руки працівників правоохоронних органів перед початком обшуку не просвічували. Начеб то після цих зауважень прокурор вдягнув вже рукавички. Вилучені речі були упаковані до пакетів та засвідчені їх підписами.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_42 показала, що точної дати не пам`ятає, цього дня вона разом зі своєю подругою перебувала поруч зі станцією "Золоті ворота" в м. Києві, де до них підійшов працівник СБУ, представився та запропонував прийняти участь в якості понятих під час проведення слідчої дії. Вони погодилися. Десь після обіду вони разом із працівниками приїхали до якось квартири, що знаходилася в м. Бориспіль, точну адресу не пам`ятає. У судовому засіданні свідок вказала на ОСОБА_17 як на особу за місцем проживання якого проводився обшук. Приїхавши до місця обшуку, вони довго чекали, оскільки власника квартири вдома не було. Пізніше вже приїхав власник, однак він відкрив двері не відразу, оскільки хотів, щоб до участі у обшуку запросили адвоката. Трохи згодом вже приїхав адвокат. Також в ході проведення обшуку власник квартири попросив, щоб поміняли одного із понятих, і замість її подруги було запрошено якогось сусіда. Обшук розпочався із приміщення коридори, де у шафі було виявлено сумку. Вказану сумку просвітили лампою ультрафіолетового освітлення, і було видно, що на ній світиться зелений колір. Потім обшукали іншу кімната, в якій нічого не виявили. В подальшому обшук продовжили у спальній кімнаті, де на ліжку лежали формені штани темного кольору (чорного чи коричневого точно не пам`ятала), які просвітили лампою ультрафіолетового освітлення, і вони також світилися зеленим кольором. Виявлені сумку та речі були вилучені та опечатані в пакети. За результатами процесуальної дії складено протокол, який прочитано вголос, заяв та зауважень від понятих не надходило, що засвідчено відповідними підписами. Були зауваження від адвоката, ще на початку проведення обшуку, з приводу того, що обшук проводився без рукавичок. Начеб то після цих зауважень слідчий вже вдягнув рукавички. Оглянувши, в ході судового розгляду протокол обшуку від 15.06.2017 року (т.3 а.с.43-47) свідок ОСОБА_42 підтвердила факт того, що вона приймала участь у даній процесуальній дії, відомості, які в нього відображені відповідають дійсності, що підтверджено її підписом.

Допитаний, за клопотанням сторони обвинувачення, у судовому засіданні свідок ОСОБА_43 показав, що працював та працює оперуповноваженим у ГУ по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України. В рамках даного кримінального провадження його частково залучали до проведення НСРД, а саме: він складав протоколи. Вказані НСРД були проведені у відповідності та з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства. Перед початком проведення НСРД до керівника оперативного підрозділу СБУ надходить ухвала слідчого судді та доручення на відпрацювання та проведення оперативно-технічних заходів. Керівництво оперативного підрозділу, в рамках внутрішніх розпоряджень, наказів, готує перелік завдань відразу на декілька підрозділів, які будуть займатися технічним забезпеченням проведення даного заходу. Керівник визначає виконавця - оперативний підрозділ (оперативні підрозділи). В свою чергу, уповноважений оперативний підрозділ для виконання доручення слідчого, прокурора, з урахуванням необхідності забезпечення умов для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, залучає на підставі свого завдання відповідні оперативно-технічні підрозділи. Проведення технічних заходів здійснює декілька спеціалістів оперативно-технічних підрозділів та оперативний співробітник, які не підпорядковані один одному. Задіюється абсолютно два різні оперативно-технічні підрозділи, які автономні один від одного. Саме працівники оперативно-технічних підрозділів здійснюють технічну підготовку до проведення заходу. У кожного оперативно-технічного підрозділу наявна своя спецтехніка, яка перебуває на балансі СБУ, і під час проведення оперативно-технічного заходу ця техніка працює автономно одна від одної. Так, перед початком проведення НСРД спеціаліст кожного оперативно-технічного підрозділу, окремо, перевіряє техніку, яка буде використовуватися, на справність та правильність її роботи та фіксації. При цьому комп`ютера працівників оперативно-технічних підрозділів, на яких вони працюють, категоровані, тобто не підключені до мережі Інтернет. Спецтехніка синхронізується з даними комп`ютерами, кожного оперативно-технічного підрозділу відповідно, Працівники кожного оперативно-технічного підрозділу самостійно привозять вказану техніку, налаштовують її: час, дату, звук, відео, освітлення тощо. Час і дата на спецтехніки виставляється автоматично, під час синхронізації її з комп`ютером, і відповідає тій, яка зазначена на комп`ютері. Після чого здійснюють пробні записи, на яких вони вже і звіряють справність техніки та можливість до здійснення заходів, документування протиправної діяльності. Після цього, кожен спецпідрозділ окремо, обладнують цією технікою заявника і проводиться безпосередньо ОТЗ. В свою чергу оперативний працівник забезпечує організацію та проведення НСРД. Після завершення проведення оперативно-технічного заходу працівники оперативно-технічного підрозділу на уповноважений оперативний підрозділ СБУ, який виконує доручення слідчого чи прокурора, передає флеш-носії, на які безпосередньо здійснювався запис події щодо документування протиправних дій, та диски, на якій зафіксовані аналогічні події. Після цього оперативний працівник, який проводив НСРД, здійснює аналіз, наданої інформації, переглядає відеозаписи та прослуховує аудіо матеріали, та на їх основі складає протокол про хід і результати проведеної негласної слідчої (розшукової) дії. Дата і час визначається на кожній спецтехніці, кожного підрозділу. Так, може бути різна якість як відео, так і звукозапису з кожної спецтехніки, на що впливають різні зовнішні фактори. Однак, записи із кожної спецтехніки дублюють один одного, на них зафіксовані ідентичні події, але з різних ракурсів. Він переглядає і прослуховує повністю всі записи, і при складанні протоколу, бере за основу той, де краще якість аудіо-, відеозапису. Саме час, який був відображений на вказаному відеозаписі, він і зазначив у протоколі за результатами НСРД. Однак, у разі, якщо на вказаному записі якісь обставини зафіксовані не чітко, то він може викласти їх, використовуючи запис з іншої техніки. Час, зазначений на відеозаписах, може трохи відрізнятись, оскільки, як він зазначав, кожен оперативно-технічний підрозділ використовує свою техніку, і час синхронізується із їхніми комп`ютерами, і відповідає тому, що зазначений на них. Тому можуть бути певні, незначні розбіжності у часі запису, оскільки цей запис здійснюється на різну техніку. На уточнюючи запитання сторони захисту свідок ОСОБА_43 повідомив, що флеш-носії безпосередньо здійснюється запис із спецтехніки, а на дисках міститься ідентична інформація, вже переписана із флеш-носіїв. Інформація з одного флеш-носія записується на два DVD-диски. Під час складання протоколу за результати проведення НСРД він переглядав інформацію, яка зафіксована на дисках, оскільки для перегляду флеш-носіїв потребується спеціальна техніка, яка наявна лише у оперативно-технічного підрозділу. Флеш-носії реєструються, категоруються, і направляються до оперативно-технічного підрозділу. Технічний підрозділ вже переносить інформацію із флеш-носії на DVD-диски, зазначаючи на них номер флеш-носія. Тому він перевірив номера зазначені на дисках, які співпадала повністю із номерами флеш-носіїв, оглянув їх зовнішньо, будь-яких пошкоджень виявлено не було. Вказані флеш-носії разом із дисками були передані у встановленому законом порядку із оперативно-технічного підрозділу. Тому потреби переглядати як флеш-носії, так диски не має, оскільки на них міститься ідентична інформація, зафіксована у відповідності до вимог законодавства. Відеозаписи були переглянуті ним повністю. У тих місцях, де відеозаписи не стосувалися безпосередньо події, зокрема дорога заявника до митниці тощо, він такі фрагменти переглядав із застосуванням функції "прискорений режим". Тому час початку та закінчення, зазначений у протоколі за результатами НСРД, відповідає дійсності. Із наявних в нього відеозаписів він міг чітко встановити місце події. Також оперативний співробітник безпосередньо супроводжував проведення НСРД, вже після завершення ОТЗ, повідомляв йому певні відомості, які він також використовував під складання протоколів. Також, аналізуючи інформацію, зафіксовану на відеозаписах, можливо якісь моменти не чітко зафіксовано, але з контексту розмови та дій осіб, можна чітко зрозуміти, що там відбувається, що і відображено ним у протоколах за результати НСРД.

Крім показань указаних свідків, вина ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, підтверджується також наступними доказами:

-витягом з кримінального провадження № 0000069 від 23.03.2017 р., згідно якого до реєстру 23.03.2017 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, зокрема про те, що ОСОБА_17 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФ України, під час виконання своїх службових обов`язків, з метою власного незаконного збагачення налагодив механізм отримання неправомірної вигоди від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності ОСОБА_25 , та таким чином 15.06.2017 року отримав від ОСОБА_25 грошові кошти у сумі 4000 гривень за безперешкодне розмитнення товару із живими декоративними тваринами рибками. Джерело інформації зазначене як: матеріали правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. Орган досудового розслідування: Військова прокуратура Київського гарнізону Центрального регіону України (т.1 а.с.16);

-повідомленням щодо виявлення ознак кримінального правопорушення, за підписом заступника начальника Головного управління БКОЗ СБ України ОСОБА_44 , адресованого прокурору Київського гарнізону ОСОБА_45 , № 14/4/7081 від 21.03.2017 року, зареєстрованого 23.03.2017 року за № 1971 вх.17, з якого вбачається, що ГУ БКОЗ СБ України отримано достовірну інформацію, що співробітник м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України ОСОБА_17 , та інші невстановлені посадові особи Київської митниці мають намір вимагати та отримати неправомірну вигоду у розмірі близько 2000 доларів США від суб`єкта ЗЕД ФОП " ОСОБА_25 " за не перешкоджання у митному оформленні товару "живі прісноводні декоративні акваріумні рибки", на підставі якого внесено відомості до ЄРДР;

-постановою, за підписом заступником військового прокурора Центрального регіону України ОСОБА_46 , від 19.06.2017 року, згідно якої проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000069 від 23.03.2017 року, доручено слідчим військової прокуратури Київського гарнізону (т.1 а.с.179-181);

-процесуальними документами, які підтверджують повноваження: групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 23.03.2017 року (т.1 а.с.168-169, 170, 173, 178) та групи прокурорів, які здійснювали нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні (т.1 а.с.166-167, 171, 172, 174, 175-176, 177);

-заявами ОСОБА_25 від 03.04.2017 року, написаних на ім`я прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_10 , з яких вбачається, що останній просить його залучити до конфіденційного співробітництва у рамках кримінального провадження № 0000069 від 23.03.2017 року, для участі в окремих негласних слідчих (розшукових) діях (т.1 а.с.183) та надає згоду на зяття інформації із транспортних телекомунікаційних мереж щодо абонентського номеру НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку "Лайфселл", яким він особисто користується (т.1 а.с.184);

-постановою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_10 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.04.2017 року (т.1 а.с.191-192), якою надано дозвіл на проведення НСРД контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту зі створенням відповідних умов в обстановці, максимально наближеній до реальної, із застосуванням заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів, щодо головного державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України ОСОБА_17 , починаючи з 19.04.2017 року тривалістю 60 діб. Проведення даної негласної слідчої дії доручено уповноваженим працівникам оперативних підрозділів ГУ БКОЗ СБ України;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, в рамках кримінального провадження № 0000069, від 19.06.2017 року (т.2 а.с.75-77) з додатком до нього (т.2 а.с.81), складеного оперуповноваженим 2 сектору 1 відділу 4 управління ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_47 , за результатами проведення ДОТЗ СБ України, на виконання доручень прокурора від 04.04.2017 року та від 02.06.2017 року. Відповідні НСРД проводилися на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду м. Києва № 01-6520т/НСД від 04.04.2017 року (т.1 а.с.199-200) та № 01-10555т від 02.06.2017 року (т.1 а.с.203-204). Вказаним протоколом зафіксовано проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентських номерів: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , якими користується ОСОБА_17 . Матеріали негласного розшукового заходу надійшли: з ДОТЗ СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 906 від 03.07.2017 року (т.2 а.с.81), який було відтворено та досліджено в судовому засіданні. Вказаним протоколом зафіксовано: 27 квітня 2017 р. о 12:00:39 год. дзвінок із номера НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_25 на номер ОСОБА_17 ( НОМЕР_5 ) під час якого вони обговорювали питання здійснення митного оформлення товару, який цього дня надходив на ім`я ОСОБА_25 , а саме: рибки, а також останні домовилися про зустріч цього дня на робочому місці ОСОБА_17 (м/п "Бориспіль-аеропорт"). 27 квітня 2017 року о 18:29:05 год. ОСОБА_25 зателефонував на номер ОСОБА_17 , в ході їх спілкування ОСОБА_25 з`ясовував питання щодо присутності ОСОБА_17 на робочому місці, де він його вже чекав, на що останній дав стверджувальну відповідь. 22 травня 2017 р. о 13:59:59 год. дзвінок із номера НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_25 на номер ОСОБА_17 ( НОМЕР_5 ), в ході якого відбулася розмова між ними, під час якої, вони обговорювали питання здійснення митного оформлення товару, який цього дня надходив на ім`я ОСОБА_25 , а саме: рибки, а також домовились про зустріч близько 17:00 год. Таким чином, даним протоколом підтверджується: факт телефонних розмов між ОСОБА_17 та ОСОБА_25 , в яких вони домовлялись про зустріч на м/п "Бориспіль-аеропорт", у зв`язку із здійсненням митного оформлення товарів ОСОБА_25 ; виникнення станом на 27.04.2017 року, який продовжував існувати і станом на 22.05.2017 року, умислу ОСОБА_17 на одержання від ОСОБА_25 неправомірної вигоди, оскільки спілкування між ними відбувалося до початку здійснення митного оформлення товарів, і ОСОБА_17 проявляв зацікавленість у результатах такого оформлення, про що свідчить те, що одна із зустрічей, а саме: 27.04.2017 року відбулася вже після завершення робочого часу ОСОБА_17 , однак до того як розпочалася процедура митного оформлення товару; а також те, що "Сан Саныч" це ОСОБА_17 , оскільки в телефонних дзвінках ОСОБА_25 звертався до ОСОБА_17 , називаючи його "Сан Саныч", на що останній відзивався та казав, що це він, що підтверджується змістом телефонних дзвінків;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, з абонентського номеру: НОМЕР_6 (оператора мобільного зв`язку "Лайфселл"), яким користується ОСОБА_25 , в рамках кримінального провадження № 0000069, від 19.06.2017 року (т.2 а.с.78-80) з додатком до нього (т.2 а.с.81), складеного оперуповноваженим 2 сектору 1 відділу 4 управління ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_47 , за результатами проведення ДОТЗ СБ України, на виконання доручень прокурора від 04.04.2017 року та від 02.06.2017 року. Відповідні НСРД проводилися на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду м. Києва № 01-6521т/НСД від 04.04.2017 року (т.1 а.с.201-202) та № 01-10556т від 02.06.2017 року (т.1 а.с.205-206). Матеріали негласного розшукового заходу надійшли: з ДОТЗ СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 906 від 03.07.2017 року (т.2 а.с.81), який було відтворено та досліджено в судовому засіданні. Вказаним протоколом зафіксовано: 27 квітня 2017 р. о 12:00:32 год., о 18:28:58 год., 22 травня 2017 року о 13:59:43 год. вихідні дзвінки із номера ОСОБА_25 на номер НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_17 , в ході яких, відбулися розмови між ними, які є аналогічними за змістом тим, що відображено в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, в рамках кримінального провадження № 0000069, від 19.06.2017 року відносно абонента ОСОБА_17 (т.2 а.с.75-77);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відеоконтроль особи ОСОБА_17 , в рамках кримінального провадження № 0000069, від 28.04.2017 року (т.1 а.с.223-227), складеного оперуповноваженим 3 сектору 1 відділу 4 управління ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_47 , за результатами проведення ДОТЗ СБ України та ДОД СБ України, на виконання доручення прокурора № 248т від 04.04.2017 року. Відповідні НСРД проводилися на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 04.04.2017 року № 01-6520т/НСД (т.1 а.с.199-200). Вказаним протоколом зафіксовано проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контролю особи ОСОБА_17 , за участі ОСОБА_25 . Матеріали негласного розшукового заходу надійшли: з ДОТЗ СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 558т, DVD-R диску № 557т від 27.04.2017 року (т.2 а.с.1-2), micro SD "Transcend" 16 Гб № 538 від 26.04.2017 року (т.2 а.с.3); з ДОД СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 555т, DVD-R диску № 556т від 27.04.2017 року (т.2 а.с.1-2), micro SD "Transcend" 16 Гб № 539т від 26.04.2017 року (т.2 а.с.3), які були відтворені та досліджені в судовому засіданні. У вказаному протоколі зафіксовано зміст розмов, у роздрукованому вигляді, що відбулися між заявником ОСОБА_25 та обвинуваченим ОСОБА_17 27.04.2017 року на території Київської митниці ДФС, в приміщенні митного посту "Бориспіль-аеропорт". Вказаним протоколом та відеозаписами підтверджуються наступні обставини: факт того, що до цієї зустрічі 27.04.2017 року між ОСОБА_17 і ОСОБА_25 вже мала місце розмова щодо вирішення питання здійснення митного оформлення товару, що надійшов на ім`я ОСОБА_25 , а саме: живих акваріумних рибок, без створення будь-яких перешкод в ході такого оформлення, за надання неправомірної вигоди (про що свідчить загальний зміст розмови, а також слова ОСОБА_17 : "Да, я помню, що там у вас?", "Когда будет?", Да, давайте занимайтесь, я дежурному скажу, но когда вы тут после… ну до 20:00 год. я точно буду, я отъеду и вернусь с 19:00 до 20:00 год., а то и до 22:00 год. может. Ну хорошо я сейчас дежурному скажу. Там тогда все нормально прошло?", "Хорошо, упаковка там все… пошли посмотрели?", "Пошли пофоркали все?", "Чесно, я только спросил инспектора все нормально, он мне сказал: все нормально и на этом все. По-честному, они потом общаеться этот с тем (показує рукою в напрямку кімнати з інспекторами) по этому, если он сказал нормально, то что б и этому было нормально" (це відповідь на питання ОСОБА_25 наступного змісту: "…а по суме нормально все, прошлый раз?"), "…По первой вы тогда… сейчас появилась еще одна модель"; виникнення уже станом на 27.04.2017 р. в ОСОБА_17 умислу на одержання неправомірної вигоди за не створення перешкод під час митного оформлення товарів, що надійшли на ім`я ОСОБА_25 , на митному посту "Бориспіль-аеропорт", про що свідчить загальний зміст розмови, а також слова ОСОБА_17 : "Пока вы туда времени не терейте, ну а тогда еще после 19:00 год. будем видеться", "Я ему только что сказал" (інспектору), "…у вас там есть, что спрашивать, а они на ровном месте такое творят что…", "Ну сейчас, дежурный же ж будет, я с дежурным поговорю, а вы пока занимайтесь…", "По этому, смотрите на будушие, что б так не было, на будущие так что б резинки были, не скобы железные, а резинки", "Вы не волнуйтесь, но поверьте так будет проще"; той факт, що ОСОБА_17 вже 27.04.2017 проявляв зацікавленістьу результатах розминення та ініціативність в розмові, встановлюючи певні строки для подачі ОСОБА_25 електронної декларації, у зв`язку з тим, що на митному посту на той час працювала комісія, яка могла перевіряти подані митні декларації, а тому ОСОБА_25 необхідно було подати митну декларацію не раніше 20:30 год., після того як вказана комісія завершить свій робочий день (про що свідчить загальний зміст розмови та слова ОСОБА_17 : "…настоятельно вам рекомендую и это нормально, рыба всегда так оформляется, податься после того, как они уедут", "с дежурным поговорю, но просто поверьте это путь наименьшего сопративления…", "бо сейчас они кидаются и на более простые вещи, и там творят… по этому погуляйте"), а також самостійне підняття ОСОБА_17 питання щодо упаковки товару, про що свідчать його слова: "Смотрите, еще минутку, присядьте, смотрите, объясните еще что там за упаковка изначально?", "позвоните, спросите резинки там или железо, это принципиально, вторая модель появилась… в таре понимаете? По первой вы тогда… сейчас появилась еще одна модель". Відповідні обставини використовуються при перевірці наявності провокації в цього вироку, про що буде зазначено нижче, спростовуючи позицію сторони захисту щодо виключної ініціативи ОСОБА_25 в розмовах із ОСОБА_17 ;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відеоконтроль особи ОСОБА_25 , в рамках кримінального провадження № 0000069, від 28.04.2017 року (т.1 а.с.243-257), складеного оперуповноваженим 3 сектору 1 відділу 4 управління ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_47 , за результатами проведення ДОТЗ СБ України та ДОД СБ України, на виконання доручення прокурора № 248т від 04.04.2017 року. Відповідні НСРД проводилися на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_48 від 04.04.2017 року № 01-6521т/НСД (т.1 а.с.201-202). Матеріали негласного розшукового заходу надійшли: з ДОТЗ СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 558т, DVD-R диску № 557т від 27.04.2017 року (т.2 а.с.1-2), micro SD "Transcend" 16 Гб № 538 від 26.04.2017 року (т.2 а.с.3); з ДОД СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 555т, DVD-R диску № 556т від 27.04.2017 року (т.2 а.с.1-2), micro SD "Transcend" 16 Гб № 539т від 26.04.2017 року (т.2 а.с.3), які були вітворені в судовому засіданні. У вказаному протоколі зафіксовано зміст розмов, у роздрукованому вигляді, що відбулися між заявником ОСОБА_25 та обвинуваченим ОСОБА_17 27.04.2017 року на території Київської митниці ДФС, в приміщенні митного посту "Бориспіль-аеропорт", які є аналогічними за змістом тим, що відображено в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відеоконтроль особи ОСОБА_17 , в рамках кримінального провадження № 0000069, від 28.04.2017 року (т.1 а.с.223-227). Даним протоколом та відеозаписами підтверджується такі обставини як: той факт, що ОСОБА_17 було відомо про порядок та процедуру здійснення митного оформлення товарів, що надійшли на ім`я ОСОБА_25 27.04.2017 року, а саме: живі акваріумні рибки; виникнення станом на 27.04.2017 року умислу ОСОБА_17 на одержання від ОСОБА_25 неправомірної вигоди за не створення перешкод під час митного оформлення аналогічного товару ОСОБА_25 , про що свідчить загальний зміст розмови, і, фраза ОСОБА_17 : "Отлично, хорошо", сказана у відповідь на слова ОСОБА_25 : "Все Сан Саныч, все спасибо, все оформили". При цьому, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, тому суд не надає будь-якої оцінки та не приймає до уваги, змісту розмов, що зафіксовані у вказаному протоколі, які відбувалися між ОСОБА_25 та особою ОСОБА_49 , оскільки згадана обставина не є предметом доказування у даному кримінальному провадженні. Що стосується змісту розмов, які відбувалися між ОСОБА_25 та обвинуваченим ОСОБА_19 , які зафіксовані у вказаному протоколі, то суд надасть оцінку відповідним обставинам нижче у вироку за наслідками розгляду обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_19 ;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відеоконтроль особи ОСОБА_17 , в рамках кримінального провадження № 0000069, від 16.06.2017 року (т.2 а.с.25-27), складеного оперуповноваженим 2 сектору 1 відділу 4 управління ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_47 , за результатами проведення ДОТЗ СБ України та ДОД СБ України, на виконання доручення прокурора № 489т від 02.06.2017 року. Відповідні НСРД проводилися на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_48 від 02.06.2017 року № 01-10555т/НСД (т.1 а.с.203-204). Вказаним протоколом зафіксовано проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контролю особи ОСОБА_17 , за участі ОСОБА_25 . Матеріали негласного розшукового заходу надійшли: з ДОТЗ СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 876т, DVD-R диску № 875т від 16.06.2017 року (т.2 а.с.44-45), micro SD "Transcend" 16 Гб № 864 від 14.06.2017 року (т.2 а.с.46); з ДОД СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 893т, DVD-R диску № 894т від 16.06.2017 року (т.2 а.с.44-45), micro SD "Transcend" 16 Гб № 863 від 14.06.2017 року (т.2 а.с.46), які були відтворені та досліджені в судовому засіданні. У вказаному протоколі зафіксовано зміст розмов, у роздрукованому вигляді, що відбулися між заявником ОСОБА_25 та обвинуваченим ОСОБА_17 15.06.2017 року на території Київської митниці ДФС, в приміщенні митного посту "Бориспіль-аеропорт". Вказаним протоколом та відеозаписами підтверджуються наступні обставини:

- телефонна розмова ОСОБА_25 з ОСОБА_17 , в ході якої ОСОБА_25 повідомив, що він чекає ОСОБА_17 поряд із його робочим кабінетом; зустріч ОСОБА_17 із ОСОБА_25 в приміщенні митного посту "Бориспіль-аеропорт", а саме: в коридорі, під час якої ОСОБА_17 поцікавився у ОСОБА_25 з приводу товару, який йому надійшов, після чого останній запропонував обговорити все через 5 хвилин, та подальшу розмову між ОСОБА_17 та ОСОБА_25 на вулиці, на лавочці, поряд із зазначеною будівлею, в ході якої ОСОБА_17 цікавився кількістю, вагою та розміром товару (рибками) та повідомив умови здійснення митного оформлення товарів, яке буде здійснюватися швидко, без проведення митних формальностей, вживаючи заходи конспірації (вийшовши на вулицю, за відсутності поряд будь-яких сторонніх осіб). Відповідне підтверджується загальним змістом розмови, і, зокрема, словами ОСОБА_17 : "Так две рыбки у нас, да?", "Ну то что обычно, ну и они там грамм по 200, 109 килограмм", "И все я дежурному говорю, у него зеленое все будет, у вас же ничего не срабатывает, он уже туда не идет, просто запускает декларацию, выпускает, если по ходу не дай Бог какие-то чужые люди, форс-мажоры, набирайте меня сразу", "Дежурный никуда не пойдет, просто там чуть-чуть, временной зазор сделает, и выпустит вас, да и все", "Хорошо, я сейчас скажу дежурному, если все чисто, он никуда не идет";

- ужиття ОСОБА_17 засобів конспірації, повідомлення ОСОБА_25 про те, що стосовно питання здійснення митного оформлення його товару, їхнє спілкування відбудеться на вулиці (про що свідчить загальний зміст розмови та фрази ОСОБА_17 : "Ну давай минут через 5 на лавочке сядем поговорим", "Народ разъедется");

- умисел ОСОБА_17 на одержання неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_25 за не вчинення дій з використанням наданої йому влади та свого службового становища не створення перешкод під час митного оформлення товарів на м/п "Бориспіль-аеропорт", які полягають у не застосуванні форм у виді митного контролю, що призвело б до умисного, безпідставного затягування часу здійснення митних формальностей, та як наслідок, псування товару. Відповідне підтверджується загальним змістом розмови під час зустрічі 15.06.2017, і, зокрема, словами ОСОБА_17 : "На общую партию там сколько у вас денег?", "На ту что обачно, да?", "Значит смотрите, сейчас тогда дежурному оставляете две с половиной, мне даешь четыре получаеться, правильно?", "И все я дежурному говорю, у него зеленое все будет, у вас же ничего не срабатывает, он уже туда не идет, просто запускает декларацию, выпускает…", "Все я тогда в 112 (робочий кабінет ОСОБА_17 ), а ты там за углом подготовьтесь", "В 112 зайдете";

- отримання ОСОБА_17 неправомірної вигоди від ОСОБА_25 за не створення перешкод під час митного оформлення товарів на м/п "Бориспіль-аеропорт". Відповідне підтверджується обставинами, які зафіксовані на відеозаписі під назвою: "2017_06_15_17_42_ch1, що міститься у папці під назвою: "ВК початок" на диску DVD-R диску № 893т (т.2 а.с.44), де о 18:28 год. ОСОБА_25 , у службовому кабінеті № 112, передає грошові кошти ОСОБА_17 , які останній бере правою рукою, та кладе до однієї із кишень штанів синього кольору, які являється частиною його форменого одягу; а також загальним змістом розмови у службовому кабінеті № 112 та зокрема, словами ОСОБА_17 : "Да, все нормально?", "Ну все дежурный в курсе" (сказано після отримання грошових коштів", "Ну наберете тогда". Отже, ОСОБА_17 особисто отримав грошові кошти від ОСОБА_25 , взявши їх до рук та поклавши до однієї із кишень своїх формених штанів;

- конкретний розмір неправомірної вигоди 4000 гривень;

- корисливий мотив ОСОБА_17 і мету власного незаконного збагачення при отриманні неправомірної за не вчинення дій у вигляді перешкод під час митного оформлення товарів, що надійшов ОСОБА_25 , на митному посту "Бориспіль-аеропорт";

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відеоконтроль особи ОСОБА_25 , в рамках кримінального провадження № 0000069, від 16.06.2017 року (т.2 а.с.20-24), складеного оперуповноваженим 2 сектору 1 відділу 4 управління ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_47 , за результатами проведення ДОТЗ СБ України та ДОД СБ України, на виконання доручення прокурора № 489т від 02.06.2017 року. Відповідні НСРД проводилися на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 02.06.2017 року № 01-10556т/НСД (т.1 а.с.205-206). Матеріали негласного розшукового заходу надійшли: з ДОТЗ СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 876т, DVD-R диску № 875т від 16.06.2017 року (т.2 а.с.44-45), micro SD "Transcend" 16 Гб № 864 від 14.06.2017 року (т.2 а.с.46); з ДОД СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 893т, DVD-R диску № 894т від 16.06.2017 року (т.2 а.с.44-45), micro SD "Transcend" 16 Гб № 863 від 14.06.2017 року (т.2 а.с.46). У вказаному протоколі зафіксовано зміст розмов, у роздрукованому вигляді, що відбулися між заявником ОСОБА_25 та обвинуваченим ОСОБА_17 15.06.2017 року на території Київської митниці ДФС, в приміщенні митного посту "Бориспіль-аеропорт" та поряд із адміністративною будівлею на вулиці, які є аналогічними за змістом тим, що відображено в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відеоконтроль особи ОСОБА_17 , в рамках кримінального провадження № 0000069, від 16.06.2017 року (т.2 а.с.25-27), детальний аналіз якого зазначено вище;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину, в рамках кримінального провадження № 0000069, від 16.06.2017 року, щодо ОСОБА_17 за участі ОСОБА_25 (т.2 а.с.28-32), складеного оперуповноваженим 2 сектору 1 відділу 4 управління ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_47 , за результатами проведення ДОТЗ СБ України та ДОД СБ України, на виконання доручення прокурора № 340т від 19.04.2017 року. Відповідна НСРД проводилися на підставі постанови прокурора військової прокуратури № 336т від 19.04.2017 року (т.1 а.с.191-192) та ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 02.06.2017 року № 01-10555т/НСД (т.1 а.с.203-204). Матеріали негласного розшукового заходу надійшли: з ДОТЗ СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 876т, DVD-R диску № 875т від 16.06.2017 року (т.2 а.с.44-45), micro SD "Transcend" 16 Гб № 864 від 14.06.2017 року (т.2 а.с.46); з ДОД СБ України і знаходиться на: DVD-R диску № 893т, DVD-R диску № 894т від 16.06.2017 року (т.2 а.с.44-45), micro SD "Transcend" 16 Гб № 863 від 14.06.2017 року (т.2 а.с.46), які були вітворені та досліджені в судовому засіданні. У вказаному протоколі зафіксовано зустріч та спілкування ОСОБА_17 та ОСОБА_25 у приміщенні митного посту "Бориспіль-аеропорт", зокрема в коридорі та службовому кабінеті № 112, а також поряд із адміністративною будівлею на вулиці, що відбувається 15.06.2017 року, під час якої мали місце розмови наведеного вище змісту у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відеоконтроль особи ОСОБА_17 , в рамках кримінального провадження № 0000069, від 16.06.2017 року (т.1 а.с.25-27), а також зафіксовано аналогічні обставини. При цьому зафіксовано, що 15.06.2017 року о 18:25 год. ОСОБА_25 повертається до службового кабінету ОСОБА_17 , де передав, обумовлену раніше із ОСОБА_17 (під час розмови на лавочці), суму грошових коштів у розмірі 4000 грн., яку ОСОБА_17 отримав, взявши їх правою рукою, та поклавши до однієї із кишень штанів синього кольору, які являється частиною його форменого одягу.

-протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - коштів від 15.06.2017 року з додатком до нього (т.2 а.с.33-35, 36-39), згідно якого оперуповноваженим ГУ по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України ОСОБА_47 , на виконання постанови прокурора про проведення негласної слідчої дії № 336т від 19.04.2017 року (т.1 а.с.191-192) - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального експерименту, за участю: спеціаліста ІСТЕ СБ України ОСОБА_50 , громадянина ОСОБА_25 , в присутності понятих: ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , в адміністративній будівлі СБ України, розташованої по вул. Малопідвальна, 29 в м. Київ, в період часу з 15:35 год. по 16:00 год., оглянуто та помічено спеціалістом за допомогою спеціального порошку "Люминор 540Т" грошові кошти в сумі 6 600 гривень: 10 купюр номінальною вартістю по 500 гривень кожна; 8 купюр номінальною вартістю по 200 гривень кожна, із відображенням у протоколі серійних номерів вказаних купюр. В ході огляду на копіювальному апараті виготовлено 4 аркуші ксерокопій всіх купюр. При освітленні даних купюр ліхтарем з ультрафіолетовим випромінюванням з новим елементом живлення на вказаних купюрах чітко видимі люминесцируючі плями зеленого кольору, які при звичайному освітленні не видимі. Після цього тампон, яким проведено помічення грошових коштів, поміщено в паперовий конверт, на який нанесено відповідний пояснювальний напис, та який опечатано, скріплено печаткою, де поняті поставили свої підписи. Вказані грошові кошти у розмірі 6 600 грн., які належать СБ України, вручені ОСОБА_25 , які поміщені в чоловічу сумку, чорного кольору, надану ОСОБА_25 , яку він одягає через плече. До даного протоколу додано ксерокопії купюр;

-протоколом огляду заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів від 16.06.2017 року (т.2 а.с.42-43), згідно якого оперуповноважений ГУ по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України ОСОБА_43 , в присутності понятих: ОСОБА_51 та ОСОБА_52 , в адміністративній будівлі СБ України, розташованої по вул. Малопідвальна, 29 в м. Київ, в період часу з 12:40 год. по 13:10 год., оглянув грошові кошти, повернуті ОСОБА_25 , які не були використані в ході проведення НСРД контролю за вчиненням злочину. Оглядом встановлено, що ОСОБА_25 було повернуто грошові кошти в сумі 2 600 гривень: 2 купюри номінальною вартістю по 500 гривень кожна; 8 купюр номінальною вартістю по 200 гривень кожна, із відображенням у протоколі серійних номерів вказаних купюр;

-протоколом обшуку від 15 червня 2017 року (т.3 а.с.43-47), відповідно до якого, в період часу з 23:23 год. до 02:36 год., старшим слідчим військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_53 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/33615/17-к, за участю ОСОБА_17 , його захисника адвоката ОСОБА_18 , спеціаліста-експерта ІСТЕ СБ України ОСОБА_50 , у присутності понятих: ОСОБА_27 та ОСОБА_31 , а також за участю інших осіб: старших оперуповноважених на ОВО ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , заступника командира роти УПП у м. Бориспіль ОСОБА_56 та ОСОБА_57 (дружина власника), проведено обшук в квартирі АДРЕСА_4 . В ході проведення обшуку, у холі, який прямо по коридору від входу, у шафі, що знаходилася з лівої сторони, виявлено чорну сумку, що належить ОСОБА_17 , при освітленні якої лампою ультрафіолетового освітлення спеціалістом, всередині, виявлено частково яскраво-зелене світіння. Також у спальній кімнаті, на ліжку, окрім іншого, виявлено сорочку та брюки, що належать ОСОБА_17 . При цьому спеціалістом при освітленні лампою ультрафіолетового освітлення правого та лівого карману брюк, виявлено у правому кармані, на дні, та на лівому кармані декілька плям речовини, яка світиться яскраво-зеленим забарвленням. В подальшому вищезазначену сумку та брюки було вилучено та поміщено до окремих поліетиленових пакетів сірого кольору, які зв`язано ниткою, кінці яких склеєно биркою № 1 та № 2 відповідно, із нанесенням відповідних написів, які підписано понятими та учасниками, а також засвідчено печаткою ВП КГ. Зауважень щодо упаковки, вилучених речей від учасників слідчої дії не надійшло. У протоколі містяться зауваження адвоката ОСОБА_18 з приводу того, що співробітник СБУ провів огляд чорної сумки (з розкриттям) без резинових рукавичок. При цьому в ході судового розгляду адвокат ОСОБА_18 зазначив, що проведення обшуку без рукавичок є порушенням процесуального закону. Разом з тим, суд не може прийняти дані твердження сторони захисту до уваги, оскільки, вимога з приводу того, що слідчий чи прокурор повинен проводити обшук у рукавичках, у чинному законодавстві відсутня (ст. ст. 223, 236 КПК України). Крім того, огляд сумки здійснювався поверхнево, шляхом її розкриття, без безпосереднього проникнення до внутрішньої частини, а сліди нашарування речовини виявлені спеціалістом всередині сумки, а не на її поверхні, що в свою чергу виключає залишення даних слідів працівниками правоохоронних органів під час обшуку. Встановлено, що обшук 15 червня 2017 року проведено з дотриманням та у відповідності до положень ст. ст. 223, 236 КПК України, та належним чином зафіксувано відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Підстав для визнання недопустимими протоколу обшуку від 15.06.2017 року, вилученого в ході обшуку речей, судом не встановлено;

-висновком експерта № 191/5 від 17.07.2017 року з ілюстративною таблицею (т.2 а.с.48-52), наданого експертом Центру судових і спеціальних експертиз Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_58 , зробленого на підставі постанови слідчого від 26.05.2017 року, з якого вбачається, що на внутрішніх поверхнях, наданої на експертизу, сумки чорного кольору (об`єкт № 2) та на внутрішніх поверхнях правої та лівої кишень, наданих на експертизу, брюк (штанів) синього кольору (об`єкт №3) виявлено сліди люмінесцентної спеціальної хімічної речовини. На наданому на експертизу ватному тампоні зі зразком речовини (об`єкт № 1), яким здійснювалось позначення грошових коштів, наявні нашарування люмінесцентної спеціальної хімічної речовини. Люмінесцентні спеціальні хімічні речовини виявлені: на внутрішніх поверхнях сумки (об`єкт № 2) та на внутрішніх поверхнях правої та лівої кишень брюк (штанів) (об`єкт №3), а також люмінесцентна спеціальна хімічна речовина, наявна на ватному тампоні зі зразком речовини (об`єкт № 1), яким здійснювалося позначення грошових коштів, однакові між собою за дослідженими фізико-хімічними властивостями;

-даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 20.09.2017 року з фото-таблицями до нього за участю свідка ОСОБА_25 (т.2 а.с.128-131, 132). В ході цієї слідчої дії, в службовому кабінеті № 11 військової прокуратури Київського гарнізону, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8а, свідок ОСОБА_25 розповів про обставини, які сталися 15.06.2017 р. в ході розмитнення останнім товару на м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, аеропорт "Бориспіль", які є фактично аналогічними його показанням, наданими під час його допиту в судовому засіданні. Також в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_25 за допомогою статиста детально відтворив та показав механізм отримання ОСОБА_17 від нього грошових коштів у сумі 4 000 грн. за не створення штучних перешкод під час митного оформлення ним товарів на вищезазначеному митному пості, а саме: що коли він зайшов до кабінету ОСОБА_17 , то останній сидів за своїм робочим столом, і він дістав грошові кошти у сумі 4000 грн. та передав їх йому. При цьому, за допомогою статиста, детально відтворив дані обставини, відобразивши, де перебував ОСОБА_17 , як він дістав грошові кошти та передав їх останньому, що зафіксовано на фото № 1 (т.2 а.с.132), а також механізм того, як ОСОБА_17 взяв у нього вказані грошові кошти, а саме: правою рукою, поклавши їх до кишені брюк з правої сторони, що зафіксовано на фото № 2 (т.2 а.с.132);

-даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16 червня 2017 року, згідно з яким о 03 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, у присутності понятих, за участю адвоката ОСОБА_18 , затримано ОСОБА_17 , якого ознайомлено з підставами затримання, а також роз`яснено права та обов`язки затриманого, підозрюваного (т.2 а.с.4-9);

-даними, що містяться у листі, за підписом в.о. начальника митниці ОСОБА_59 , наданий на виконання листа старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_60 , № 16/6949 вих.-17 від 12.07.2017 року, з якого вбачається, що за період 2017 року ФОП ОСОБА_25 здійснив митне оформлення товару "живі прісноводні декоративні акваріумні рибки (аквакультура), не придатні для харчування" за наступними електронними митними деклараціями: № UA125100/2017/305091 від 07.03.2017 року; UA125100/2017/306403 від 20.03.2017 року; UA125100/2017/310131 від 27.04.2017 року; UA125100/2017/312232 від 22.05.2017 року; UA125100/2017/314587 від 15.06.2017 року. Електронна митна декларація від 27.04.2017 року № UA125100/2017/310131 прийнята до митного оформлення 27.04.2017 року о 20:50 год., митне оформлення завершено 27.04.2017 року о 21 год. 32 хв. Проведення митного огляду АСАУР згенеровано не було. Митне оформлення здійснив головний державний інспектор ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" ОСОБА_19 . Електронна митна декларація від 15.06.2017 року № UA125100/2017/314587 прийнята до митного оформлення 15.06.2017 року о 21:10 год., митне оформлення завершено 15.06.2017 року о 22 год. 09 хв. Проведення митного огляду АСАУР згенеровано не було. Митне оформлення здійснив головний державний інспектор ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" ОСОБА_24 (т.2 а.с.172-173);

-особовою справою ОСОБА_17 (т.2 а.с.183-244, т.3 а.с.1-12), зокрема: особова картка працівника; копія присяги державного службовця ОСОБА_17 від 25.07.1997 року; копія попередження про спеціальні обмеження, встановлені ЗУ "Про державну службу" та "Про боротьбу з корупцією" щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, з яким ОСОБА_17 ознайомлений, що підтверджується його підписом, від 01.10.1998 року; копія виписки з наказу, за підписом начальника митниці ОСОБА_61 , № 134к від 21.06.2000 року, згідно якого ОСОБА_17 призначено на посаду головного інспектора; копія урочистого зобов`язання посадової особи митної служби України радника митної служби ІІІ рангу ОСОБА_17 від 16.04.2004 року; копія наказу, за підписом начальника митниці ОСОБА_62 , № 210-к від 03.09.2004 року, згідно якого ОСОБА_17 призначено на посаду заступника начальника вантажного відділу; копія зобов`язання працівників митної служби відповідно до ЗУ "Про Дисциплінарний статут митної служби України", з яким ОСОБА_17 ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом, від 12.10.2005 року; копія витягу з наказу, за підписом в.о. начальника митниці ОСОБА_63 , № 283-к від 10.11.2005 року, згідно якого ОСОБА_17 призначено на посаду заступника начальника ВМО № 7; копія наказу, за підписом т.в.о. начальника митниці ОСОБА_64 , № 537-к від 25.12.2008 року про призначення, згідно якого ОСОБА_17 призначено на посаду інспектора ВМО № 3 Бориспільської митниці; копія наказу, за підписом т.в.о. начальника митниці ОСОБА_65 , № 30-к від 02.02.2010 року про призначення, згідно якого ОСОБА_17 призначено на посаду старшого інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи; копія наказу, за підписом т.в.о. начальника митниці ОСОБА_65 , № 66-к від 02.03.2010 року про призначення, згідно якого ОСОБА_17 призначено на посаду головного інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи; копія розписки ОСОБА_17 від 30.12.2009 року про ознайомлення з Правилами етики поведінки посадових осіб митної служби України, і зобов`язався їх дотримуватися як під час виконання своїх службових обов`язків, так і в позаробочий час; копія наказу, за підписом т.в.о. начальника митниці ОСОБА_66 , № 84-к від 19.03.2010 року про призначення, згідно якого ОСОБА_17 призначено на посаду заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи; копія наказу, за підписом в.о. начальника митниці ОСОБА_67 , № 342-к від 20.07.2010 року про призначення, згідно якого ОСОБА_17 призначено на посаду начальника відділу контрольно-перевірочної роботи; копія витягу з наказу, за підписом голови комісії з припинення Бориспільської митниці ОСОБА_68 , № 529-к від 20.10.2010 року, згідно якого ОСОБА_17 звільнено з посади начальника відділу контрольно-перевірочної роботи; копія наказу, за підписом начальника митниці ОСОБА_68 , № 822-к від 21.10.2010 року, згідно якого ОСОБА_17 призначено на посаду головного інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи Київської обласної митниці; копія розписки ОСОБА_17 від 14.12.2011 року про ознайомлення з Кодексом поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, та зобов`язання його дотримуватись; копія наказу, за підписом т.в.о. начальника митниці ОСОБА_69 № 78-к від 25.01.2011 року по особовому складу, згідно якого ОСОБА_17 переведено на посаду головного інспектора відділу митного аудиту; копія наказу, за підписом начальника Київської митниці Міндоходів ОСОБА_70 № 80-о від 12.06.2013 року по особовому складу, згідно якого ОСОБА_17 призначено в порядку переведення на посаду головного інспектора оперативно-аналітичного відділу управління боротьби з контрабандою та митними порушеннями Київської митниці Міндоходів; копія наказу, за підписом заступника начальника відділу персоналу ОСОБА_71 , № 107-о від 01.07.2013 року про присвоєння рангів державних службовців, згідно якого ОСОБА_17 присвоєно 12 ранг державного службовця; копія попередження про спеціальні обмеження щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, з яким ОСОБА_17 ознайомлений 08.12.2014 року, що підтверджується його підписом; копія листа ознайомлення ОСОБА_17 із положеннями ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції" та ЗУ "Про державну службу" від 08.12.2014 року; копія згоди на обробку персональних даних ОСОБА_17 ; копія наказу, за підписом в.о. начальника митниці ОСОБА_72 , № 53-о від 08.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_17 призначено на посаду головного державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС; копія листа-ознайомлення ОСОБА_17 із положеннями ЗУ "Про запобігання корупції", зобов`язання їх дотримуватись, а також про те, що останній попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 366-1 КК України, від 17.04.2015 року; копія попередження про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунку та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю, з якими ОСОБА_17 ознайомлений 05.06.2015 року, що підтверджується його особистим підписом; копія декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_17 ; копія заяви ОСОБА_17 про ознайомлення та зобов`язання виконувати Правила етичної поведінки та запобігання корупції в органах ДФС, від 14.12.2016 року;

-даними посадової інструкції головного державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС від 19 грудня 2016 року та доповнення до посадової інструкції від 7 березня 2017 року, з якими ОСОБА_17 ознайомлений, що підтверджується його підписами, у якій встановлено завдання, обов`язки, права та відповідальність головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5, зокрема, у п. 1.5 чітко вказано, що основною метою діяльності головного державного інспектора є здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі тих, що переміщуються громадянами) в межах компетенції відділу, що переміщують через митний кордон України та розміщуються на СТЗ та МС у зоні діяльності Київської митниці ДФС; здійснення контрою за забезпеченням дотримання суб`єктами ЗЕД, іншими організаціями, а також громадянами встановленого порядку переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів комерційного призначення; у п.1.6 закріплено, що головний державний інспектор забезпечує дотримання порядку митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.8, 2.12, 2.26, 2.29, 2.41, 2.58, 2.81, 2.86 Інструкції головний державний інспектор відділу: безпосередньо здійснює митний контроль, митне оформлення товарів та транспортних засобів комерційного призначення, що надходять у зону діяльності відділу; здійснює митні формальності при здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які направляються із зони діяльності Київської митниці ДФС в зоні діяльності інших митних органів, згідно документів контролю за доставкою товарів до митниці призначення, а також оформленні в митному відношенні і інших митницях і направленні в пункт пропуску Київської митниці ДФС з використанням програмно-інформаційного комплексу ЄАІС; здійснює обробку та облік контрольних документів на переміщувані товари з використанням електронно-обчислювальної техніки; проводить митний огляд товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; не допускає дій і вчинків, що можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця; безпосередньо здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; здійснює перевірку документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами; визначає, за результатами застосування системи управління ризиками, форми та обсяги митного контролю у конкретних випадках переміщень товарів і транспортних засобів через митний кордон України; здійснює перевірку правильності заявленої суб`єктом ЗЕД країни походження товарів, що переміщуються через митний кордон України, перевіряє сертифікати про походження товарів, що ввозяться на митну територію України на умовах угод про вільну торгівлю, укладених Україною, та в режимі найбільшого сприяння; вживає заходів щодо призупинення митного оформлення товарів за підозрою у порушенні ПІВ, у тому числі за власною ініціативою. Також у п. 3.3, п. 3.6 Інструкції закріплено, що головний державний інспектор відділу має право: проводити митний огляд товарів з розкриттям окремих місць або, у разі виникнення необхідності, застосовувати інші форми митного контролю, згідно діючих нормативних актів; здійснювати розподіл завдань між посадовими особами відділу. Крім цього, відповідно до п. 5.2 головний державний інспектор одержує інформацію про розподіл митних декларацій, поданих учасниками ЗЕД, від головного державного інспектора (старшого зміни) та приймає їх до митного оформлення, що беззаперечно свідчить про можливість впливу обвинуваченого ОСОБА_17 , використовуючи своє службове становище, на результати перевірки переміщення свідком ОСОБА_25 певних товарів через митний кордон України;

-відповідними копіями наказів щодо головного державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС ОСОБА_17 за період з 01.01.2017 року по 23.06.2017 року, одержані прокурором в порядку ст. 93 КПК України (т.3 а.с.29, 30-39), з яких зокрема слідує, що ОСОБА_17 в період: з 10.01.2017 року по 27.01.2017 року; з 27.02.2017 року по 24.03.2017 року, тимчасово виконував обов`язки заступника начальника ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт", що підтверджують те, що саме на головного державного інспектора ОСОБА_17 покладалися обов`язки заступника начальника ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт", у разі його відсутності;

-постановою про визнання речовими доказами та передачу на відповідальне зберігання від 19.06.2017 року, згідно якої штани (брюки) з форменого одягу та чорну сумку ОСОБА_17 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (т.3 а.с.110).

Крім того, судом, з дотриманням вимог ст. 357 КПК України, було оглянуто надані стороною обвинувачення речові докази: тампон зі зразком речовини, яким було помічено грошові кошти, запакований в паперовий конверт білого кольору з написом "КП № 0000069 пакет № 1. Матеріали досліджень до висновку експерта № 191/5 від 17.07.2017 р. (до вх. № 2640 від 03.07.2017) зразок речовини на тампоні, яким було помічено грошові кошти. Експерт/підпис/ (А. Кот) 17.07.2017", опечатаний печаткою "Служба безпеки України * Для речових доказів, об`єктів досліджень та зразків №7". Відкривши даний конверт, виявлено ще один паперовий конверт білого кольору, на якому містяться чотири підписи, відтиск печатки Служби безпеки України "Для пакетів № 34" та напис: "Зразок порошку "Люминор 540Т" на тампоні, додаток до протоколу від 15.06.2017 року, в якому міститься ватний тампон із нашаруваннями речовини; чорну сумку ОСОБА_17 , запаковану в поліетиленовий пакет світло-чорного (напівпрозорого, сірого) кольору, горловина якого зав`язана ниткою, опечатаний паперовою биркою з написом "КП № 0000069 пакет № 2. Матеріали досліджень до висновку експерта № 191/5 від 17.07.2017 р. (сумка, до вх. № 2640 від 03.07.2017) Експерт/підпис/ (А. Кот) 17.07.2017", скріпленою печаткою "Служба безпеки України * Для речових доказів, об`єктів досліджень та зразків №7". Також у вказаному пакеті міститься пакет первинного упакування даної сумки, який був опечатаний биркою з паперу білого кольору з відбитками печатки "Для пакетів. Військова прокуратура Київського гарнізону Центрального регіону України" з підписами та написом: "Пакет 1. Вилучено 15.06.2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ", яка міститься на ньому; штани (брюки) синього кольору з форменого одягу ОСОБА_17 з ременем коричневого кольору, запаковані в поліетиленовий пакет світло-чорного (напівпрозорий) кольору, горловина якого зав`язана ниткою, опечатаний паперовою биркою з написом "КП № 0000069 пакет № 3. Матеріали досліджень до висновку експерта № 191/5 від 17.07.2017 р. (брюки, до вх. № 2640 від 03.07.2017) Експерт/підпис/ (А. Кот) 17.07.2017", скріпленою печаткою "Служба безпеки України * Для речових доказів, об`єктів досліджень та зразків №7". Також у вказаному пакеті міститься пакет первинного упакування даних штанів (брюк), який був опечатаний биркою з паперу білого кольору з відбитками печатки "Для пакетів. Військова прокуратура Київського гарнізону Центрального регіону України" з підписами та написом: "Пакет 1. Вилучено 15.06.2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ", яка міститься на ньому. Судом встановлено, що цілісність пакування пакетів не порушено, а також те, що саме ці речі (штани та сумка) були вилучені під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_17 .

Також, будучи допитаним за клопотанням сторони, експерт ОСОБА_73 , в порядку ст. 356 КПК України, для роз`яснення наданого ним висновку № 191/5 від 17.07.2017 року (т.2 а.с.48-50, 51-52) показав, що він повністю підтримує даний висновок, відомості викладені у висновку повністю відповідають дійсності. Пояснив, що експертизу проводив на підставі постанови слідчого від 26.06.2017 року, разом із якою, йому були надані об`єкти дослідження: сумка та брюки, які упаковані до поліетиленових пакетів, кожен окремо, та тампон, упакований до паперового конверту, за допомогою якого здійснювали позначення грошових коштів. Просвітивши об`єкти дослідження під ультрафіолетовим променями, ним було виявлено нашарування світло-зеленого кольору, який є характерним для речовини "Люмінор 496Т". Потім ним було проведено хромато-мас-спектрометричний аналіз і відразу ідентифіковано речовину: о-(2-безоксазолін)-фенол) це хімічна назва речовини "Люмінор 496Т". Пояснив, що правоохоронні органи під час проведення оперативно-розшукових дій, в основному використовують такі спеціальні речовини як: "Люмінор 540Т", "Люмінор 496Т" та "Світлячок". Кожна із цих речовин має свій особливий колір забарвлення світіння, який характерний лише для неї. Так, "Люмінор 540Т" світиться жовтим кольором, трохи із зеленкуватим віддітнком, а "Люмінор 496Т" світло-зеленим кольором. За результатами дослідження ним встановлено, що на тампоні і на об`єктах, наданих йому на дослідження, містяться сліди однієї і тієї самої речовини, а саме: "Люмінор 496Т". При цьому зазначив, що на конверті, в який було запаковано тампон, у пояснювальному написі було зазначено: речовина "Люмінор 540Т". Разом з тим, це не відповідало дійсності. Пояснив, що під час проведення оперативно-розшукових заходів, для помічення грошових коштів залучаються спеціалісти, а не експерти, які в основному не являються хіміками за фахом. Речовину вони отримують у підрозділах, і наносять її. Номер речовини, якій міститься у її назві, прозначає колір світіння в нанометрах. Оскільки спеціаліст не знає особливості кожної речовини, тому міг, при позначенні, помилково зазначити, не той номер речовини. Також експерт ОСОБА_73 пояснив, що рекомендації, які містяться в Інструкції, що затверджена Наказом МЮУ № 53/5 від 08.10.1998 року, щодо упакування об`єктів дослідження, носять загальний характер і стосуються значної кількоситі випадків щодо різних речовин, виявлених на предметах. Так, електростатика, яка виникає внаслідок упакування речей і предметів до поліетиленових пакетів, - це розштовхування речовин, і вона змінює лише локалізацію. Однак, це жодним чином не впливає на хімічний склад речовини, яка міститься на об`єктах, зокрема і на склад люмінесцентного порошку. Тому, в даному випадку, упакування об`єктів дослідження у поліетиленові пакети, жодним чином не вплинуло на результат дослідження, і наявна на них речовина це "Люмінор 496Т". Крім того, нашарування речовни були виявлені всередині сумки, та всередині карманів брюк, а тому речовина навіть і не контактувала із упакуванням. Також, експерт пояснив, що кожна спеціальна речовини має технічний паспорт, в якому зазначена торгова та хімічна назва порошку, а також його хімічна формула. Висновок, наданий є ним повний, оскільки він відповів на всі поставлені слідчим питанням. Відповіді сформовані ним у висновку, відповідно до поставлених питань.

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про особу обвинуваченого ОСОБА_17 та письмові докази, надані стороною захисту.

Указані матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи. Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані з дотриманням закону, узгоджуються один з одним, є належними та допустимими, і разом з іншими доказами є достатніми, у зв`язку з чим суд їх прийняв та бере їх також в основу саме обвинувального вироку.

Сторонами не наведено достатніх фактів, що свідчили б про недостовірність будь-якого із, вищезазначених доказів. Тому суд вважає їх достовірними.

Крім того, протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів від 22.05.2017 року з додатками до нього (т.1 а.с.215-217, 218-222) та протокол огляду заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів від 22.05.2017 року (т.2 а.с.40-41) відповідно до ст. 85, 91 КПК України, суд відкидає і визнає неналежними доказами, оскільки вони не підтверджують існування чи відсутність жодних обставин, що підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні. Крім того, відповідно до ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. В той же час, обвинуваченому ОСОБА_17 отримання неправомірної вигоди 22 травня 2017 року не інкримінується.

При цьому, приєднані стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження інші процесуальні документи, досліджені в ході судового розгляду, зокрема: запити; постанови прокурора про продовження строку досудового розслідування; постанови слідчого про призначення експертиз, клопотання слідчого та ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу; повідомлення про підозру; протоколи відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту. Дані документи не є доказами у справі в розумінні ст.84 КПК України, але є процесуальними документами, поданими для підтвердження правомірності тих чи інших процесуальних дій в межах даного кримінального провадження.

Оцінка доводів сторони захисту
Щодо посилань сторони захисту на те, що свідок ОСОБА_25 під час дачі суду показань не надав детальні пояснення з приводу здійснення ним підприємницької діяльністі по реалізації акваріумних рибок, а також те, що він не зміг надати точних відповідей щодо порядку реєстрації ФОП та його припинення, то вказане не впливає на достовірність показань свідка вцілому. Адже щодо безпосередньо подій інкримінованого правопорушення свідок надав показання, які повністю узгоджуються із іншими доказами у справі. Обставини, які свідок не зміг детально повідомити, не впливають на встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, неможливість свідка точно назвати дати і точну кількість зустрічей, проведених митних оформлень його товару, і наведення приблизних дат, суд вважає такою, що обумовлюється тривалим часом, що минув з 2017 р., а тому на достовірність показань свідка в цій частині не впливає.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо дискредитації свідка ОСОБА_25 відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо того, що основним видом діяльності ФОП " ОСОБА_74 " являється неспеціалізована оптова торгівля, а також інші види діяльності, які не пов`язані з реалізацією акваріумних рибок, що на думку захисту, свідчить про залежність свідка, можливо, від правоохоронних органів, оскільки останній діючи за їх вказівкою, спеціально зареєструвався ФОП без мети здійснення підприємницької діяльністю щодо реалізації акваріумних рибок, суд зазначає, що показання свідка, на підставі яких суд установив відповідні факти, підтверджуються іншими доказами, зокрема, матеріалами НСРД, а в частині фактів зустрічей, також показаннями обвинуваченого ОСОБА_17 . А отже, ці обставини на достовірність показань свідка не впливають. При цьому, як слідує із інформації, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним із видом діяльності, якою займався ФОП " ОСОБА_74 " являється оптова торгівля живими тваринами, зокрема до яких відносяться і акваріумні рибки, а тому версія захисту не є логічно-обґрунтованою. Отже, з урахуванням наведених вище обставин щодо підтвердження показань свідка ОСОБА_25 також іншими доказами, суд відхиляє наведені аргументи сторони захисту щодо дискредитації свідка.

Таким чином під час судового розгляду не встановлено таких обставин, які б ставили показання свідка ОСОБА_25 під сумнів, вони як в цілому, так і в окремих деталях узгоджуються з іншими письмовими доказами, зокрема матеріалами НСРД, тому суд вважає їх такими, що відповідають дійсним обставинам справи, та покладає в основу обвинувального вироку.

Щодо доводів захисту про недопустимість протоколів за результатами негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД).

Так, суд не враховує доводи сторони захисту, зазначені у клопотаннях про визнання доказів недопустими, а саме: протоколів від 28.04.2017 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи в рамках кримінального провадження № 0000069 від 23.03.2017 року (т.1 а.с.223-227, 228-242), оскільки в них всупереч вимогам закону відсутні відомості про технічні засоби фіксації проведення НСРД, характеристики даних технічних засобів фіксації та носіїв інформації, умови та порядок їх використання, посилання на оригінальні примірники носіїв інформації, порядок виготовлення копій.

Так, відсутність в цих протоколах найменування та серійного номеру спеціальної апаратури, яка використовувалась для проведення аудіоконтролю особи та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, повністю узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 246 КПК, яка визначає, що відомості про факт та методи проведення негласних слідчих розшукових дій не підлягають розголошенню.

Зміст таких відомостей розтлумачений у Зводі відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженому наказом Служби безпеки України № 440 від 12 серпня 2005 року. Відповідно до пунктів 4.5.1., 4.5.6. цього Зводу до державної таємниці належать, зокрема, відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки - устаткування, апаратури, приладів, пристроїв, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, володіння якими дає змогу зацікавленій стороні впливати на її результати, що створює загрозу національним інтересам і безпеці.

Крім того, відповідно до усталеної практики Верховного Суду незазначення інформації про технічні засоби фіксації, технічні характеристики пристрою, за допомогою якого проводилась негласна слідча (розшукова) дія, не впливає на її результати, а тому не може вважатись істотним порушенням закону, що тягнуло б за собою недопустимість використання зафіксованої інформації у якості доказу (постанови Верховного Суду № 585/1899/17 від 20 травня 2020 року, № 738/329/17 від 28 січня 2020 року, № 464/710/18 від 10 грудня 2020 року).

Також, суд звертає увагу, що ст. 266 КПК передбачено особливості щодо складення та змісту протоколів за результатами проведення НСРД із застосуванням технічних засобів. Так, дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, у разі необхідності здійснюється за участю спеціаліста. Слідчий вивчає зміст інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, про що складається протокол. При виявленні відомостей, що мають значення для досудового розслідування і судового розгляду, в протоколі відтворюється відповідна частина інформації, після чого прокурор вживає заходів для збереження отриманої інформації (частина 1 статті 266 КПК).

У цьому провадженні НСРД здійснювалось, зокрема, у виді АВК особи ОСОБА_17 , за результатами чого отримані відповідні електронні файли. За результатами вивчення цих файлів оперуповноваженим ОСОБА_47 були складені відповідні протоколи, зміст яких відповідає згаданим вище вимогам КПК.

Суд, дослідивши протоколи за результатами проведення НСРД, зокрема, АВК особи щодо ОСОБА_17 , встановив, що в них зазначено, що результати НСРД збережено на носіях інформації картах пам`яті microSD, а також оптичних носіях інформації DVD-R дисках, відповідно пронумерованих та датованих, що є додатками до відповідних протоколів, та зберігаються у матеріалах справи. Також в цих протоколах відтворено перебіг НСРД та зазначено загальний їх зміст зафіксовано факт зустрічі та зміст розмови, яка відбулась в певну дату між певними особами.

При цьому оригінали носіїв інформації, на які здійснювалася безпосередньо фіксація НСРД, були відтворені в ході судового розгляду та безпосередньо досліджені судом, та не встановлено наявності будь-яких суттєвих невідповідностей, повністю відповідають змісту протоколів за результатами НСРД, що в свою чергу свідчить про достовірність цих доказів. Також конкретного обґрунтування того, яким чином зазначені вище, стороною захисту, недоліки протоколів за результатами НСРД, призвели до істотного порушення прав та свобод людини, клопотання про визнання даних доказів недопустимими не містить.

Також суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо відсутності рішення слідчого про технічну фіксацію НСРД, як це передбачено ч. 1 ст. 107 КПК України, адже технічна фіксація проведення самих НСРД не здійснювалась, застосовувались тільки спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, докази протилежного відсутні. Тому підстави для визнання протоколів НСРД недопустимими, із зазначених вище підстав стороною захисту, суд не вбачає.

У зв`язку із викладеним, суд доходить висновку, що наведені аргументи щодо форми протоколів за результатами НСРД є проявом надмірного формалізму, не ґрунтуються на КПК і не впливають на висновки суду щодо достовірності відповідних доказів.

Щодо тверджень сторони захисту з приводу недопустимості протоколів за результатами НСРД через не від ображеність в них безпосередньо всього перебігу даної процесуальної дії, зокрема не зазначення: відомостей про місце початку та закінчення проведення процесуальних дій, осіб, які їх проводили, а також встановлювали на особу спеціальне обладнання та знімали його з особи; маршрут руху особи, то суд вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що як зазначено вище, дані протоколи складено з дотриманням вимог статей 104, 105, 252 КПК України. А не зазначення інформації, на яку звертає увага сторона захисту, не впливає на їх зміст, а отже не можуть бути визнані істотними порушеннями, які тягнуть за собою визнання недопустимими доказів, отриманих в результаті проведення НСРД.

Щодо відсутності фіксації вручення спеціальної техніки ОСОБА_25 за участю співробітників СБУ із зазначенням про це у вищезазначених протоколах, то зазначене згідно з ст. 87 КПК України суд не вважає істотним порушенням прав і свобод людини. Оскільки наведені дії відповідно до змісту такої НСРД як аудіо-, відео контроль особи; контроль за вчиненням злочину (ст. 271 КПК України) є її складовими, за результатами проведення якої складається протокол. Однак, на переконання суду, зазначене не впливає на порядок отримання відповідних доказів, тому не визначає допустимість доказів, адже у силу ч. 1 ст. 246 КПК України відомості про методи проведення НСРД не підлягають розголошенню. Відповідно, не зазначення у протоколі такого, при наявності показань свідка ОСОБА_25 про те, що спеціальна техніка встановлювалась, істотно не порушує прав людини, в тому числі права на захист відповідно до статей 20, 42 КПК України.

Щодо неспівпадіння часу проведення НСРД, який відображений на відеозаписах, що містяться на носіях: DVD-R диску № 555т, DVD-R диску № 556т від 27.04.2017 року (т.2 а.с.1-2) та micro SD "Transcend" 16 Гб № 539т від 26.04.2017 року (т.2 а.с.3), з часом, який відображений на відеозаписах, що містяться на носіях: DVD-R диску № 558т, DVD-R диску № 557т від 27.04.2017 року (т.2 а.с.1-2) та micro SD "Transcend" 16 Гб № 538 від 26.04.2017 року (т.2 а.с.3), які є додатками до протоколів за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 28.04.2017 року, слід зазначити наступне.

Як вбачається зі змісту вищезазначених протоколів за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 28.04.2017 року, матеріали надійшли з ДОД СБ України і знаходяться на: DVD-R диску № 555т, DVD-R диску № 556т від 27.04.2017 року (т.2 а.с.1-2) та micro SD "Transcend" 16 Гб № 539т від 26.04.2017 року (т.2 а.с.3) та з ДОТЗ СБ України і знаходяться на: DVD-R диску № 558т, DVD-R диску № 557т від 27.04.2017 року (т.2 а.с.1-2) та micro SD "Transcend" 16 Гб № 538 від 26.04.2017 року (т.2 а.с.3). Це в свою чергу свідчить про те, що проведення даної НСРД здійснювалося працівниками двох оперативних підрозділів СБУ, а саме: департаментом оперативно-технічних заходів та департаментом оперативного документування. При цьому, допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_43 підтвердив, що вищезазначені НСРД проводили спеціалісти двох різних оперативно-технічних підрозділів, які не підпорядковані один одному. Працівники вказаних оперативно-технічних підрозділів, кожен окремо, здійснюють технічну підготовку до проведення заходу, і використовують виключно свою спецтехніку, яка закріплена за кожним із підрозділів. Під час проведення оперативно-технічного заходу ця техніка працює автономно одна від одної. На кожному спецпристрої налаштовується дата і час окремо, яка в подальшому і відображається на відеозаписі, а тому можуть бути певні відмінності в часі фіксування НСРД. Аналогічні показання були надані також і свідком ОСОБА_28 , а тому суд приймає їх до уваги.

З огляду на викладене встановлено, що дата і час, які відображені на відеозаписах, що містяться на вищезазначених носіях інформації, була присвоєна спеціальним технічним пристроєм автоматично з урахуванням, налаштованих показників дати та часу на відповідному пристрої. Так, дата, відображена на вказаних відеозаписах є однаковою - 26.04.2017 року, і відповідає даті проведення НСРД.

При цьому, детально дослідивши в ході судового розгляду відеозаписи, що містяться на вищезазначених носіях встановлено, що на відеозаписах, протягом всього часу відеозйомки, просліджується чітка різниця у зафіксованому на них часі, виключно у хвилинах (дата і години ідентичні), а саме: відео, що міститься на: DVD-R диску № 558т, DVD-R диску № 557т від 27.04.2017 року (т.2 а.с.1-2), micro SD "Transcend" 16 Гб № 538 від 26.04.2017 року (т.2 а.с.3), на 11 (10 з урахуванням показника мілісекунд) хвилин відстає від відео, що міститься на: DVD-R диску № 555т, DVD-R диску № 556т від 27.04.2017 року (т.2 а.с.1-2), micro SD "Transcend" 16 Гб № 539т від 26.04.2017 року. Тобто вказана різниця є незначною і становить близько 11 хвилин. Також беззаперечно встановлено, що на вказаних відеозаписах, що містяться на даних носіях, зафіксовані повністю ідентичні обставини, що співпадають між собою до найменших деталей, які зняті лише з різних ракурсів та за допомогою різних спецпристроїв. Це також підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_75 . Ці обставини однозначно свідчать про те, що неспівпадіння у часі на відеозаписах зумовлено тим, що на спецпристроях виставлено не ідентичний час.

Щодо неспівпадіння часу проведення НСРД, який відображений на відеозаписах, що містяться на носіях: DVD-R диску № 876т, DVD-R диску № 875т від 16.06.2017 року (т.2 а.с.44-45), micro SD "Transcend" 16 Гб № 864 від 14.06.2017 року (т.2 а.с.46); з часом, який відображений на відеозаписах, що містяться на носіях: DVD-R диску № 893т, DVD-R диску № 894т від 16.06.2017 року (т.2 а.с.44-45), micro SD "Transcend" 16 Гб № 863 від 14.06.2017 року (т.2 а.с.46), які є додатками до протоколів за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 16.06.2017 року, то вказана ситуація зумовлена повністю аналогічними обставинами. Так, на вказаних відеозаписах різниця у часі становить близько 3 (2 з урахуванням показника мілісекунд) хвилини.

В той же час вказані неспівпадіння у часі, проведення НСРД, який відображений на вищезазначених відеозаписах, жодним чином не впливають ані на зміст відеоряду, ані на його якість, пізнаванність осіб, які на ньому зафіксовані, на їх дії та висловлювання. Натомість ухвали апеляційного суду міста Києва, на підставі яких здійснювалось обмеження конституційних прав і свобод осіб свідчать про дотримання встановленої КПК України процедури отримання дозволу на проведення негласних слідчих розшукових дій стосовно ОСОБА_17 .

При цьому, посилання сторони захисту з приводу того, що вказані неспівпадіння у часі, що зафіксований на відеозаписах, свідчать про можливе здійснення технічного втручання і редагування даних, зафіксованих під час аудіо-, відеоконтролю особи, суд не приймає до уваги, оскільки такі твердження мають спиратися на об`єктивні дані безсумнівного сприйняття таких фактів органами зору та слуху, або переконливо підтверджуватися іншими доказами у справі, або обґрунтовуватися відповідними технічними висновками спеціалістів на засадах змагальності у кримінальному процесі. Однак, об`єктивних даних про такі факти суду стороною захисту не надано, а тому, такі доводи є виключно припущеннями. Посилання на неспівпадіння у часі, що зафіксований на відеозаписах, не може вказувати на це з огляду на те, що, як встановлено в ході судового розгляду, використовувався не один технічний пристрій, кожен з яких працював автономно один від одного, і на кожному з якого окремо виставлялений свій час. Тому суд доходить висновку про безпідставність таких посилань. Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій ВС у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 585/1899/17. При цьому, відеозаписи та аудіозаписи досліджені судом, в порядку статті 359 КПК України, не викликають сумнівів у їх достовірності.

Також твердження сторони захисту на недопустимість речових доказів: сумки чорного кольору та штанів з ременем, з форменого одягу, що вилучені під час обшуку в квартирі ОСОБА_17 , з підстав їх не відкриття в порядку ст. 290 КПК України, на переконання суду є безпідставними, з огляду на наступне.

Так, у судовому засіданні прокурором було долучено речові докази: брюки (штани) з форменого одягу та чорну сумку ОСОБА_17 , що вилучені 15.06.2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , для безпосереднього їх дослідження в ході судового розгляду.

Порядок відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні, встановлений у ст. 290 КПК України. Зокрема, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (ч. 1 ст. 290 КПК України).

У ч. 3 ст. 290 КПК України закріплено, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду (ч. 11 ст. 290 КПК України).

Законодавець встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає сторонам майбутнього судового розгляду можливість ознайомитися із доказами (в тому числі речовими) кожної із них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.

Слід звернути увагу, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок надати сторонам майбутнього судового розгляду безперешкодно реалізувати їх можливість ознайомитися із речовими доказами (у разі виявлення ними бажання), однак він не зобов`язаний здійснювати таке ознайомлення в обов`язковому порядку за відсутності ініціативи сторони. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року справа № 688/2831/17.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що 30 вересня 2017 року стороні захисту були відкриті усі матеріали досудового розслідування. Крім того, їм вручався реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому, зокрема, було зазначено про визнання речовими доказами та передачу їх на відповідальне зберігання, на підставі постанови старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_76 (п.25 розділу ІІ "Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення" т.1 а.с.24), тобто: сумки чорного кольору та брюк (штанів) ОСОБА_17 . Обвинувачений та його захисник не були позбавлені права, у разі необхідності, ознайомитися із даними речовими доказами.

Крім того, під час надання доступу до матеріалів кримінального провадження сторона захисту ознайомлювалася із висновком експерта № 191/5 від 17.07.2017 року, об`єктами дослідження якого були речові докази: чорна сумка та брюки (штани) з ременем з форменого одягу ОСОБА_17 . Зазначені речові докази є невід`ємною частиною вказаного висновку експерта.

Принцип диспозитивності (ст. 26 КПК України), який відноситься до основних засад кримінального провадження, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК України, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесено на їх розгляд сторонами та віднесено до їх повноважень.

У зв`язку з цим розумно було б очікувати сумлінної процесуальної поведінки не тільки від сторони обвинувачення, але й від сторони захисту. Отже, якщо сторона захисту, ознайомившись із відкритими їй матеріалами досудового розслідування, виявила (про що їй було достеменно відомо), що в них наявні речові докази, зокрема сумка чорного кольору та брюки (штани) ОСОБА_17 , до яких їм не було надано доступ, і вона вважатиме за необхідне ознайомитися з цими речовими доказами, то цілком очікувано розраховувати на те, що ця сторона якнайскоріше заявить слідчому, прокурору чи суду клопотання про необхідність відкриття і долучення вказаних речових доказів до матеріалів провадження.

Тому баланс інтересів сторін не на користь сторони захисту буде порушено не стільки у випадку, якщо відповідний речовий доказ не буде відкрито на стадії закінчення досудового розслідування, скільки в ситуації, якщо всупереч клопотанню, своєчасно заявленому в суді стороною захисту, цей речовий доказ так і не буде відкритий або буде відкритий із невиправданою затримкою, коли сторона захисту вже не матиме можливості належним чином підготуватися до захисту і скорегувати лінію захисту.

Отже, у даному кримінальному провадженні сторона обвинувачення відкрила стороні захисту речові докази, зокрема: сумку чорного кольору та брюки (штани) ОСОБА_17 , вилучені в ході проведення обшуку за місцем його проживання, під час судового розгляду (т.3 а.с.124-125), однак сторона захисту наголошувала на необхідності визнання недопустимими доказів, отриманих на підставі вказаних матеріалів через невиконання обвинуваченням вимог ч. 12 ст. 290 КПК України під час закінчення досудового розслідування, хоча усі вищезазначені докази були відкриті прокурором відповідно до положень ч. 11 ст. 290 КПК України.

Як уже було зазначено вище, речові докази: сумка чорного кольору та брюки (штани) ОСОБА_17 , які були упаковані у відповідності до вимог законодавства, прокурор відкрив стороні захисту в судовому засіданні (цього сторона захисту не заперечувала, однак зазначила, що вміст пакунків безпосередньо не відкривався та не оглядався) і з дотриманням вимог ч. 6 ст. 22 КПК України, зазначені речові докази були долучені судом до матеріалів кримінального провадження.

В подальшому, в судовому засіданні 08.05.2018 року, вищезазначені речові докази безпосередньо дослідженні судом. При цьому встановлено, що упакування було не порушено, речові докази упаковані у відповідності до вимог законодавства експертом, після проведення відповідного експертного дослідження об`єктом якого вони являлися. Також встановлено, що в пакетах, в які були упаковані дані речові докази, містилася їх первинна упаковка, до якої вони були поміщені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 . Вміст пакетів повністю відповідає напису на упаковці, як первинній, так і тій, що здійснена після завершення експертного дослідження, а також зазначеній в постанові при призначення судової експертизи.

Після чого сторона захисту мала процесуальну можливість підготуватися та скорегувати лінію захисту у зв`язку з відкриттям їй вищезазначених речових доказів.

Також як вбачається із висновку експерта № 191/5 від 17.07.2017 року, на експертизу, серед іншого, надано: полімерні пакети сірого кольору (пакет № 2 та пакет № 3), горловини яких перев`язані ниткою, кінці яких опечатано бирками з паперу білого кольору з відбитками печатки "Для пакетів * Військова прокуратура прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України", підписами та написом: "Пакет 1 Вилучено 15.06.2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , у рамках КП № 0000069, а саме: чорна сумка" та "Пакет 2 Вилучено 15.06.2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , у рамках КП № 0000069, а саме: брюки (штани з ременем" (саме така первинна упаковка речових доказів і виявлена у пакетах, в які вони запаковані експертом, в ході дослідження даних речових доказів у судовому засіданні). Порушень цілісності пакетів не виявлено (т.2 а.с.48-52).

Відповідно до протоколу обшуку від 15.06.2017 року вищезазначені речі були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 (т.3 а.с.43-47). Як вбачається зі змісту даного протоколу обшуку, під час його проведення був присутній як ОСОБА_17 , так і його захисник ОСОБА_18 . При цьому під час обшуку ОСОБА_17 підтвердив, що виявлені та вилучені: сумка чорного кольору та брюки з ременем з форменого одягу належать йому (т.3 а.с.45). В подальшому вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

При цьому, порушень чинного КПК України при проведенні обшуку, вилученні в ході його проведення вищезазначених речей, які визнанні в подальшому речовими доказами, всупереч міркуванням сторони захисту не виявлено, бо обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді, яка перед початком обшуку була пред`явлена ОСОБА_77 , за участі його захисника, в присутності понятих, учасників обшуку, які пропозицій чи зауважень, в частині вилучення, упакування та опечатування речових доказів, до цього протоколу не мали, що підтверджується їх підписами. Тому у протоколі відображені відомості, які повністю відповідають дійсності.

Це в свою чергу свідчить, що ні ОСОБА_17 , ні його адвокат ОСОБА_18 , які безпосередньо приймали участь в обшуку, не заперечували та не оспорювали того факту, що в ході проведення даної слідчої дії виявлено та вилучено, серед іншого, сумку чорного кольору та брюки з ременем з форменого одягу, що належать ОСОБА_17 , а також того факту, що упакування та вилучення цих речей, відбувалося із дотриманням вимог КПК України.

З огляду на вищевикладене, будь-які підстави сумніватися, що на експертне дослідження експерту, за результати якого було надано висновок № 191/5 від 17.07.2017 року, надано сумку чорного кольору та брюки (штани) з ременем з форменого одягу, що належать ОСОБА_17 , які були вилучені 15.06.2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , в суду відсутні, оскільки цілісність пакування не порушена. Крім того, навіть сторона захисту у своїх клопотаннях про визнання речових доказів недопустимими підтверджує той факт, що вказані речові докази вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_17 .

При цьому, суд звертає увагу, що у клопотанні сторони захисту про визнання вищезазначених речових доказів недопустимими, відсутнє обґрунтування того, як міг вплинути на кінцевий висновок у даному кримінальному провадженні факт безпосереднього огляду речових доказів (сумки чорного кольору та брюк (штанів) з ременем з форменого одягу) стороною захисту. Так, встановлено, що у пакетах, які були досліджені в ході судового розгляду, знаходяться речі, які вилучені під час проведення обшуку 15.06.2017 року та належать ОСОБА_17 , і на вказаних речах виявлено незначні нашарування у вигляді цяток з характерною люмінесценцією світло-зеленого кольору, яку неможливо виявити будь-які особі, зокрема і стороні захисту самостійно, шляхом огляду даних речей, без залучення спеціаліста та застосування спеціальної техніки, що випромінює ультрафіолетове світло. Крім того, стороною захисту, не зазначено можливості встановлення нових обставин, аніж ті, що встановлені іншими доказами у справі, зокрема: показаннями свідків, обвинуваченого ОСОБА_17 , даними висновку експерту № 191/5 від 17.07.2017 року, протоколу обшуку від 15 червня 2017 року, де зафіксовано вилучення: сумки та брюк ОСОБА_17 , та постановою про визнання їх речовими доказами.
Отже, враховуючи наведене, зокрема й процесуальну поведінку учасників кримінального провадження, суд вважає, що при його розгляді не було порушено балансу інтересів сторін провадження, вони нарівно використовували надані їм процесуальні права на збирання та подання до суду доказів і у зв`язку з цим мали можливість для підготовки в обстоюванні своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Відкриття стороні захисту вищезазначених речових доказів в цілому було здійснено з дотриманням вимог ст. 290 КПК України. В подальшому дані речові докази були безпосередньо дослідженні в ході судового розгляду.

Відтак немає підстав для визнання недопустимими доказами речових доказів: сумки чорного кольору та штанів з ременем, з форменого одягу, що вилучені в ході обшуку 15.06.2017 року, а тому вищезазначені клопотання сторони захисту задоволенню не підлягають. Тому суд приймає до уваги вищезазначені речові докази та покладає їх в основу обвинувального вироку.

Також суд критично оцінює клопотання адвоката ОСОБА_18 про визнання висновку експерта № 191/5 від 17.07.2017 р. недопустимим доказом (т.5 а.с.4-8), оскільки дослідивши зазначений висновок, проаналізувавши всі доводи сторони захисту, зазначені в клопотанні, не знаходить підстав для його задоволення та вважає, що даний висновок експерта є належним і допустимим доказом, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. У ст. 102 КПК України закріплені вимоги до змісту висновку експерта.

Так, допитанй в ході судового розгляду експерт ОСОБА_73 пояснив, що упакування, у даному випадку, брюк і сумки, на яких виявлено сліди люмінесцентної спеціальної речовини, до поліетиленових пакетів, жодним чином не вплинуло на результат дослідження, оскільки поліетилен не впливає на хімічний склад речовини, яка міститься на об`єктах, а може лише змінюватися локалізація нашарувань. Однак, в даному випадку і на локалізацію поліетиленовий пакет не виплинув, оскільки всі нашарування речовини знаходилися всередині об`єктів, наданих на дослідження, а тому спеціальна хімічна речовина не контактувала із поліетиленовим пакетом.

Отже, внаслідок допиту експерта ОСОБА_78 встановлено правильність отримання об`єктів дослідження, наданих йому на експертизу, зокрема: сумки та брюк, а також те, що упакування їх до поліетиленових пакетів не вплинули на результат експертизи.

Тому, посилання сторони захисту на те, що даний висновок є недопустимим доказом, оскільки порушено порядок відібрання зразків для експертного дослідження шляхом їх упакування до поліетиленових пакетів, суд оцінює критично, оскільки вони є необґрунтованими.

Так само, суд не примає до уваги твердження сторони захисту, з приводу того, що упакування предметів одягу, на яких припускається наявність волокон (інших мікрочастинок і нашарувань) до поліетиленових пакетів забороняється, згідно вимог, закріплених в п. 24.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮУ № 53/5 від 08.10.98, оскільки як роз`яснив експерт ОСОБА_73 дані положення носять загальний характер і не стосуються конкретно спеціальної хімічної речовини. Експерт пояснив, що поліетилен має електростатичні властивості, внаслідок чого може лише змінится локалізація мікрочастин на об`єкті, однак це жодним чином не впливає на хімічні властивості наявної на об`єкті речовини. Тому, в даному випадку, упакування об`єктів дослідження до поліетиленових пакетів, не є порушенням вищезазначених вимог, закріплених в Інструкції.

Також не заслуговують на увагу, і доводи сторони захисту з приводу того, що висновок експерта № 191/5 від 17.07.2017 року є неясним та неповним, оскільки як вбачається зі змісту даного висновку, він містить докладний опис проведеного дослідження та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідає вимогам КПК України. Експертом беззаперечно встановлено, що на внутрішніх поверхнях сумки та на внутрішніх поверхнях правої та лівої кишень брюк виявлено сліди люмінесцентної спеціальної хімічної речовини, а саме: о-(2-бензоксазолін)-фенол), яка за дослідженими фізико-хімічними властивостями однакова із люмінесцентною спеціальною хімічною речовиною, яку надано на тампоні у якості зразка. При цьому, надаючи роз`яснення до даного висновку, експерт ОСОБА_73 у судовому засіданні повідомив, що це хімічна формула речовини "Люмінор 496Т".

Крім того, суд не примає до уваги твердження адвоката ОСОБА_18 з приводу того, що висновок експерта № 191/5 від 17.07.2017 року, не відповідає дійсності, оскільки, на наданому на експертизу, тампоні містися зразок порошку "Л.мінор 540Т" (про що зазначено на печатці), однак експерт у своєму висновку не ідентифікував наявність даної речовини на тампані, виходячи із наступного.

Так, дійсно як вбачається із висновку експерта № 191/5 від 17.07.2017 року, на паперовому конверті, в якому містився тампон із зразком речовини за допомогою якого здійснювалося помічення грошових коштів, в пояснювальному написі зазначено, що там знаходився зразок порошку "Люмінор-540Т".

В той же час, в судовому засіданні під час дослідження даного висновку, а також допиту експерта ОСОБА_37 , судом було встановлено, що експерту на дослідження, в паперовому конверті, надано зразок порошку "Люмінор-496Т". Саме за допомогою даного порошку і здійснювалося помічення грошових коштів. При цьому експерт ОСОБА_73 роз`яснив, що кожна люмінесцентна спеціальна хімічна речовина має свій, характерний лише для неї, колір світіння. Так, порошок "Люмінор-496Т" світиться світло-зеленим кольором, а порошок "Люмінор 540Т" світиться жовтним кольором, із зеленуватим відтінком. Тому, в ході дослідження ним беззаперечно було встановлено наявність нашарувань слідів саме порошку "Люмінор-496Т" як на брюках та сумці, так і на тампоні, за домогою якого здійснювалося помічення грошових коштів. Експерт зазначив, що можливо у пояснювальному написі помилково зазначено назву іншого порошку, який також досить часто використовується правоохоронними органами в практиці, оскільки позначення здійснює спеціаліст, який не являється експертом та хіміком за фахом, а тому йому невідомі особливості кожного порошку. Спеціаліст виконує виключно технічну роботу позначення грошових коштів, за допомогою порошку, який він отримав у підрозділі.

Як вбачається із показань, допитаних в ході судового розгляду свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які були залучені в якості понятих під час помічення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів 15.06.2017 року, останні беззаперечно підтвердили, що після позначення грошових коштів спеціальним порошком, купюри було просвічено за допомогою ультрафіолетового освітлення, і на них було чітко видно плями зеленого кольору. Вказані показання свідків повністю узгоджуються із відомостями, що зафіксовані у протоколі огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів 15.06.2017 року (т.2 а.с.33-35), а тому суд вважає їх такими, що відповідають дійсності та приймає їх до уваги.

Також, відповідно до показань свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_31 , які приймали участь в якості понятих під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_17 , слідчим в ході обшуку було вилучено сумку та брюки, які просвічено за допомогою ультрафіолетового освітлення, і на них були наявні плями зеленого кольору. Аналогічні відомості зафіксовано і у протоколі обшуку від 15.06.2017 року (т.3 а.с.43-47). Також і обвинуваченим ОСОБА_17 , так і його адвокатом ОСОБА_18 , які були присутні під час проведення обшуку, не заперечувався той факт, що на сумці та брюках, під час їх освітлення за допомогою ультрафіолету, малися нашарування речовини саме зеленого кольору.

З огляду на вище зазначені докази, в ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що під час проведення слідчої дії - огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів 15.06.2017 року, грошові кошти помічалися за допомогою люмінесцентної спеціальної хімічної речовини, яка під час її просвітлення ліхтарем з ультьтрафіолетовим випромінюванням світилася зеленим кольором. Сліди аналогічної спеціальної хімічної речовини були виявлена і на сумці, і на брюках, під час їх просвітлення ультрафіолетом в ході обшуку, оскільки остання світилася саме зеленим кольором. Враховуючи вказані обставини, а також роз`яснення, надані експертом ОСОБА_58 , в частині того, що зеленим кольором світиться лише одна люмінесцентна спеціальна хімічна речовина, а саме: "Люмінор-496Т", суд приходить до висновку, що під час помічення грошових коштів 15.06.2017 року спеціалістом використовувався порошок "Люмінор-496Т", і саме тампон із даною речовиною, який запаковано до паперового конверту, в подальшому було надано на дослідження експерту.

Разом з цим, при оформленні протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів 15.06.2017 року (т.2 а.с.33-35) спеціалістом було допущено технічну помилку стосовно назви спеціального порошку, та замість "Люмінор-496Т" зазначено "Люмінор-540Т". У зв`язку з чим, аналогічну помилку було допущено і на пояснювальному написі на паперовому конверті, до якого поміщено зразок даної речовини, який опечатано та засвідчено печаткою та підписами учасників слідчої дії. Будь-яких пошкоджень упакування конверту експертом не встановлено. Це також підтвердив і допитаний в ході судового розгляду експерт ОСОБА_73 , зазначивши, що у паперовому конверті, наданому йому на дослідженні, і на об`єктах дослідження, містилися нашарування спеціального порушку "Люмінор-496Т", і наявність порошку "Люмінор-540Т" виключається, оскільки останній світиться не зеленим кольором, який ним було виявлено в ході дослідження, а жовтим кольором із зеленуватим віддітінком. Таким чином, у змісті протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів 15.06.2017 року (т.2 а.с.33-35) допущено виключно технічну помилку, в частині назви спеціального порошку.

При цьому, за переконанням суду, за вказаних обставин, допущена помилка, в частині назви спеціального порошку, який використовувався під час помічення грошових коштів 15.06.2017 року, не свідчить про недопустимість висновку експерта, як доказу у кримінальному провадженні, оскільки судом не встановлено, а стороною захисту не зазначено, яким чином дана обставина вплинула чи могла вплинути на достовірність цього висновку, та/або порушення таким чином прав обвинуваченого, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У цьому зв`язку, судом встановлено, що висновок експерта № 191/5 від 17.07.2017 року, здобутий у спосіб, передбачений КПК України, є належним та допустимим доказом, не викликає сумніву в його достовірності, правильності та повноті, підстав для визнання його недопустимим доказом не встановлено.

Оцінюючи згідно вимог ст. 94 КПК України всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши свідків запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши запропоновані докази, висновки експертиз, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_17 у вчиненні ним, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди 15.06.2017 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_17 кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та свого службового становища.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_17 суд вважає правильною, оскільки склад відповідного злочину доведений стороною обвинувачення в суді.

Так, з огляду на склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, у даній справі встановленню підлягають наступні ознаки складу злочину: спеціальний суб`єкт - службова особа; одержання неправомірної вигоди для себе таким суб`єктом; одержання неправомірної вигоди за невчинення будь-якої дії в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду; невчинення будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища. Такі ознаки повністю підтверджуються дослідженими в ході судового розгляду доказами в їх сукупності, детальний аналіз яких наведено вище.

Відповідно до п. 1 Примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу, серед іншого є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції працівників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, омс, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Як встановлено судом, на підставі наказу в.о. начальника Київської митниці ДФС України № 53-о від 08.12.2014 року ОСОБА_17 призначено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України. Тому ОСОБА_17 , у відповідності до п. 1 примітки ст. 364 КК України, являється службовою особою, та наділений організаційно-розпорядчими функціями, що полягають у здійсненні ним контролю та митному оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України, забезпеченні дотримання встановленого порядку переміщення через митний кордон України товарів і транспортних засобів.

Відповідно до Примітки до ст. 364-1 КК України, зокрема, у ст. 368 цього Кодексу, під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Як встановлено в ході судового розгляду, у службовому кабінеті № 112 митного посту "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України, ОСОБА_17 особисто отримав від ОСОБА_25 грошові кошти у сумі 4000 грн., взявши їх правою рукою, та поклавши до однієї із кишень формених брюк.

ОСОБА_17 на момент згадуваних подій був працівником митниці, а саме: ВМО № 5 митного посту "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України. Згідно ст. 557 МК України фінансування, матеріально-технічне забезпечення та розвиток інфраструктури митних органів здійснюються за рахунок державного бюджету.

Оскільки ОСОБА_25 не є розпорядником коштів Державного бюджету України, то грошові кошти отримані від нього ОСОБА_17 без законних на те підстав. Тому, грошові кошти в сумі 4000 грн., є неправомірною вигодою.

Також за диспозицією ст. 368 КК України кримінальна відповідальність настає тоді, коли одержання неправомірної вигоди особою відбувається в обмін на вчинення чи невчинення нею в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. При цьому вчинення чи невчинення службовою особою відповідних дій перебуває за межами об`єктивної сторони даного злочину.

Поняття "з використанням наданої їй влади чи службового становища" з погляду кваліфікації за ст. 368 КК не обмежується діями (бездіяльністю) в межах службової компетенції і включає в себе використання службовою особою можливостей, обумовлених займаною посадою.

Як вбачається із присяги державного службовця ОСОБА_17 від 25 липня 1997 року, попередження про неприпустимість вчинення корупційних діянь та злочинів у сфері службової діяльності від 08 грудня 2014 року, попередження про спеціальні обмеження, встановлені ЗУ "Про державну службу" та ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції" від 08 грудня 2014 року, листа-ознайомлення ОСОБА_17 із вимогами ЗУ "Про запобігання корупції" від 17 квітня 2015 року та попередження ОСОБА_17 про спеціальні обмеження, встановлені ЗУ "Про запобігання корупції" від 5 червня 2015 року, ОСОБА_17 , будучи державним службовцем, був ознайомлений та попереджений про недопустимість одержання неправомірної вигоди.

Таким чином, ОСОБА_17 обіймаючи посаду головного державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт", являючись службовою особою Київської митниці ДФС України, не вправі був одержувати будь-яку винагороду у зв`язку зі здійсненням своїх службових повноважень.

При цьому відповідно до змісту правових висновків Верховного суду України (постанова № 5-149кс16) з приводу аналізу аналогічних кримінальних проваджень суд зазначав, що за нормативними приписами заборони одержувати незаконну винагороду, визначення яких міститься у статті 368 КК, представник влади, не вправі одержувати будь-якої винагороди у зв`язку зі здійсненням своїх службових повноважень. Указане законодавче положення передбачає, що кримінальна відповідальність за порушення цієї заборони настає в тому разі, коли особа, яка дає хабар службовій особі, усвідомлює, що дає його саме такій особі й у зв`язку з можливостями її посади, а особа, яка одержує незаконну винагороду (хабар), розуміє (не може не розуміти) значущість займаної нею посади, її статусність та можливості; ураховується також вагомість цієї посади у сприйнятті хабародавцем, мета, яку переслідує останній, та його переконаність у тому, що цієї мети буде досягнуто завдяки можливостям посади, яку обіймає хабароодержувач.

Наявність такої можливості, вочевидь, обумовлюється авторитетом займаної ОСОБА_17 посади головного державного інспектора відділу митного оформлення, який здійснює функції представника влади. Його посада також була пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій. Тобто, на момент вчинення діянь, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_17 , останній, був службовою особою, головним державним інспектором відділу митного оформлення, який діяв умисно, з метою власного незаконного збагачення. Наявність корисливого мотиву у ОСОБА_17 підтверджується загальною спрямованістю вчинених ним діянь, адже одержання неправомірної вигоди для себе саме по собі завжди вчинюються з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення.

У вказаному кримінальному провадженні, на переконання суду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_25 , який 15 червня 2017 року дав хабар (неправомірну вигоду), звертався до ОСОБА_17 як до державного інспектора митного посту, розраховуючи на те, що він використає можливості своєї посади і за хабар утримається від виконання певних дій в його інтересах.

Крім того, ОСОБА_17 , одержуючи незаконну винагороду, не міг не розуміти, що ця винагорода йому дається за використання ним можливостей своєї посади.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_17 не вчиняв будь-яких дій в інтересах хабародавця, не виключає наявності складу інкримінованого йому одержання хабара, оскільки ці дії знаходяться поза межами об`єктивної сторони цього злочину.

Крім того, суд критично ставиться до доводів обвинуваченого ОСОБА_17 , що він не мав відношення, до поданої ОСОБА_25 до м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС, митної декларації, оскільки розмитненням товарів по цій декларації особисто не займався, оскільки вони спростовуються даними посадової інструкції головного державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС від 19 грудня 2016 року та доповнення до посадової неї від 7 березня 2017 року, у якій встановлено завдання, обов`язки, права та відповідальність головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5, а також закріплені його повноваження.

Також, як вбачається із матеріалів НСРД, інспектор митниці під час спілкування 15.06.2017 року в службовому кабінеті із ОСОБА_25 , на його питання щодо можливості здійснення митного оформлення його товару, заявляє: "вы соглосовали оформление с руководством?", на що ОСОБА_25 відповів: "Сейчас я жду Сан Саныча", в свою чергу інспектор відреагував ствердно: "ну хорошо". При цьому відповідно до матеріалів НСРД обвинувачений ОСОБА_17 неодноразово зазначав про те, що він підходив до чергового інспектора та спілкувався з ним з приводу здійснення митного оформлення товару ОСОБА_25 .

Крім того, як вбачається із наказів начальника митниці, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_17 декілька разів призначався тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт", у разі його відсутності.

Виходячи із повноважень ОСОБА_17 , закріплених у його посадовій інструкції, а також матеріалів НСРД та особової справи ОСОБА_17 , суд вважає, що ОСОБА_17 однозначно мав потенційну можливість впливати на рішення інспекторів ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт", оскільки в процесі його службової діяльності, яка проявлялася в управлінських відносин між ним та інспекторами неодмінно відбувається спілкування в тій чи іншій формі з приводу здійснення митного оформлення товару.

При цьому, свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснив, що він сприймав ОСОБА_17 як працівника митниці, а саме: представника керівництва, тому усвідомлював, що саме від дій ОСОБА_17 залежить подальший результат здійснення митного оформлення його товару без будь-яких перешкод та можливість якнайшвидше його закінчити, без псування товару. Дані, отримані судом з показаь свідка ОСОБА_25 , підтверджуються відповідними протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Отже, у суду не має підстав сумніватися в достовірності цих показань.

Тобто, ОСОБА_25 сприймав ОСОБА_17 як особу, що використовуючи службові повноваження могла самостійно або ж завдяки своєму становищу залучити інших службових осіб, і як наслідок, вирішити питання щодо здійснення митного оформлення товару без будь-яких перешкод, які полягали у не застосуванні форм митного контролю, які б призвели до умисного та безпідставного затягування часу здійснення митних формальностей.

Таким чином, ОСОБА_17 мав повноваження, використовуючи своє службове становище та надану йому влади, забезпечити здійснення безперешкодного митного оформлення товарів шляхом не застосування безпідставних додаткових заходів контролю на м/п "Бориспіль-аеропорт".

З огляду на викладене, посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_17 у дійсності не міг та не повинен був здійснювати митне оформлення товару, що надійшов ОСОБА_25 , не мають значення для встановлення у його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Також, аналіз диспозиції ч. 1 ст. 368 КК України дає можливість зробити висновок, що суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом. У зв`язку з цим, необхідно встановити, що ОСОБА_17 усвідомлював суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачав їх протиправні наслідки, а також, бажав їх настання.

Про наявність усвідомлення ОСОБА_17 суспільної небезпеки діяння у виді отримання неправомірної вигоди та бажання вчинити такі дії свідчать фактичні обставини справи.

Так, в ході судового розгляду, беззаперечно встановлено, що станом на березень та квітень 2017 року ОСОБА_17 мав умисел на одержання неправомірної вигоди за не створення перешкод під час митного оформлення товарів на м/п "Бориспіль-аеропорт" ОСОБА_25 , що полягало у не застосуванні форм митного контролю у виді: митних оглядів, перевірок документів та відомостей, перевірок системи звітності, направленні запитів та не прийняття рішення щодо корегування заявленої митної вартості товарів, визнання декларацій недійсними чи призупинення митного оформлення, що призвело б до умисного, безпідставного затягування часу здійснення митних формальностей, та як наслідок, псування товару. Наступні дії ОСОБА_17 були спрямовані на реалізацію злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_25 , що підтверджується матеріалами НСРД, показаннями свідка ОСОБА_25 .

Детальний аналіз змісту розмов ОСОБА_17 із ОСОБА_25 , які зафіксовані в протоколах НСРД, беззаперечно підтверджує те, що ОСОБА_17 не тільки усвідомлював, що йому передають грошові кошти, але й те, що розмір таких був визначений ним, і який обвинувачений озвучив незадовго до здійснення митного оформлення товару ОСОБА_25 , сказавши йому: "Значит смотрите сейчас,… мне даешь четыре…", а також після уточнюючого запитання ОСОБА_25 : "Значит еще раз: вам четыре?" ОСОБА_17 підтвердив зазначене, сказавши: "Да…". При цьому, фраза: "…ну то что обычно плюс эти две?", "на ту, что обычно, да?", висловлені обвинуваченим ОСОБА_17 , 15 червня 2017 року під час спілкування на лавочці, поряд із приміщенням митниці, а також фрази: "Я дежурному скажу… я с дежурным поговорю…", висловлені обвинуваченим ОСОБА_17 , 27 квітня 2017 року під час спілкування в службовому кабінеті, підтверджують не тільки усвідомлення наведеного, але і попередні домовленості з цього приводу обвинуваченого ОСОБА_17 з ОСОБА_25 .

Попередні домовленості ОСОБА_17 та ОСОБА_25 також підтверджуються у сукупності зі словами обвинуваченого ОСОБА_17 під час розмов з ОСОБА_25 про обставини здійснення митного оформлення безпосередньо перед його початком, обговорення упаковки товару, виду митних формальностей та дій чергового інспектора в ході митного оформлення.

Такі розмови у сукупності із показаннями свідка ОСОБА_25 , також підтверджують усвідомлення ОСОБА_25 характеру протиправності діяння обвинуваченого ОСОБА_17 .

Поряд з вищезазначеним те, що обвинувачений ОСОБА_17 з власної ініціативи створив обставини його перебування з ОСОБА_25 15 червня 2017 року перед здійсненням митного оформлення наодинці, на вулиці, поза межами приміщення митниці, вказує, що обвинувачений ОСОБА_17 також передбачав суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажав їх настання. Зазначене в сукупності підтверджується тим, що дії ОСОБА_25 щодо передачі неправомірної вигоди в службовому кабінеті не викликали у нього жодного подиву. Навпаки, він ще і самостійно сказав ОСОБА_25 зайти до його кабінету № 112, попередньо підготувавсь до цього, після їх спілкування на лавочці.

При цьому, суд звертає увагу, що під час розмови ОСОБА_25 із обвинуваченим ОСОБА_17 на лавочці 15.06.2017 року, останній намагався створити умови, щоб будь-які свідки їхнього спілкування були відсутні. Так як тільки він зустрів ОСОБА_25 в приміщенні митниці, в коридорі, і почувши, що прибуває товар акваріумні рибки, відразу сказав ОСОБА_25 , що вони поспілкуються на лавочці, через 5 хвилин, щоб вже розійшлися всі люди. Зазначене, на переконання суду свідчить про активні дії обвинуваченого, спрямовані на утаємничення його спілкування із ОСОБА_25 та у сукупності з наданням вказівок ОСОБА_25 зайти до нього пізніше, до кабінету № 112, і поведінкою під час одержання неправомірної вигоди, підтверджує його намір отримати неправомірну вигоду.

Вищезазначене підтверджує також усвідомлення обвинуваченим того, що він одержував неправомірну вигоду саме за не створення перешкод під час митного оформлення товарі ОСОБА_25 15.06.2017 року, які полягали у не застосуванні форм митного контролю, що призвели б до умисного, безпідставного затягування часу здійснення митних формальностей, та як наслідок, псування товару.

Таким чином, одержання неправомірної вигоди ОСОБА_17 вчинив в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду ОСОБА_25 , з використанням наданої влади та службового становища як головного державного інспектора ВМО № 5 митного поста "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС за не створення перешкод під час митного оформлення товару ОСОБА_25 .

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_17 повинен бути засудженим:

-за ч. 1 ст. 368 КК України, за одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особовою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та свого службового становища.

Щодо провокації злочину, про що зазначав обвинувачений ОСОБА_17 , в ході його допиту, слід зазначити наступне.

Так, сторона захисту стверджує про наявність у цьому кримінальному провадженні схеми провокаційних дій чи провокації щодо ОСОБА_17 , з метою дискредитувати його як службову особу та подальшого звільнення з митних органів.

У розумінні Європейського суду з прав людини, якщо особа заявляє про наявність провокації, вона насправді підтверджує скоєння нею злочину. У даному випадку мова йде про те, хто сформував у особи умисел на вчинення злочину, тобто про суб`єктивну сторону складу злочину, але при цьому інші ознаки складу злочину існують і не оспорюються.

Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський суд з прав людини виробив ряд критеріїв, такі як змістовний та процесуальний. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Так, для визначення провокації злочину Європейський суд встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів обєктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Враховуючи наявні у матеріалах провадження докази, під час судового розгляду стороною захисту не обґрунтовано з відповідними доказами, що дії працівників правоохоронних органів виходили за межі розслідування, а також не доведено достатньою сукупністю доказів, що дії ОСОБА_25 містять ознаки схилення обвинуваченого ОСОБА_17 до вчинення кримінального правопорушення.

При цьому стороною захисту не надано доказів і таких не встановлено судом, які дозволили б обґрунтовано припустити, що ОСОБА_25 діяв за вказівкою органів СБ України чи прокуратури або що в нього були інші приховані мотиви.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_25 спочатку повідомив про дії працівника митниці, а саме: ОСОБА_17 , а лише потім під наглядом правоохоронних органів відбулась імітація злочинної поведінки. У такому разі можна швидше стверджувати про дії приватної особи, яка діє під наглядом.

Доводи висловлені стороною захисту на підтвердження провокації злочину в більшій мірі мають ознаки припущень.

Суд вважає, що умисел на скоєння злочину виник у ОСОБА_17 самостійно без активного втручання сторонніх осіб, про що свідчать матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема протоколи за результатами НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину від 28.04.2017 року та 16.06.2017 року з додатками до них, з яких убачається, що обвинувачений сам встановлює розмір неправомірної вигоди, порядок та строки її надання, та повідомляє, які дії необхідно здійснити ОСОБА_25 (коли подати декларацію, як упакувати, щодо ціни, ваги товару тощо) для того, щоб митне оформлення його товару відбулося швидко, без застосування форм митного контролю.

Також як видно із вказаних записів, під час розмов з ОСОБА_25 обвинувачений ОСОБА_17 знаходився у "комфортних умовах" (рішення ЄСПЛ у справі "Биков проти Росії"), а результат проведення митного оформлення товару, що надійшов ОСОБА_25 , залежав саме від нього, за що він і просив неправомірну вигоду. При цьому ніякий тиск на нього не здійснювався.

Будь-яких прихованих мотивів на підставі досліджених доказів суд у діях ОСОБА_25 не встановив.

Самостійне звернення ОСОБА_25 до працівника митниці з питанням щодо порядку здійснення митного оформлення товару не може вказувати на які-небудь приховані мотиви. Суд переконаний, що ініціатива ОСОБА_25 у спілкуванні із ОСОБА_17 не була пов`язана із провокуванням до вчинення злочину, а стосувалась попередніх домовленостей про подальші зустрічі.

При цьому, на переконання суду, версія захисту, яку озвучив обвинувачений ОСОБА_17 під час допиту у суді, є способом захисту і спростовується доказами у справі.

Так, показання обвинуваченого про те, що він надавав виключно консультативні послуги ОСОБА_25 , що не заборонено чинним законодавством, спростовуються результатами НСРД, про що зазначалось вище.

Також відповідно до ст. 24 ЗУ "Про запобігання корупції" особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Наведені положення встановлені, в тому числі, з метою захисту осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до яких належить обвинувачений як працівник митниці (головний державний інспектор), від провокації підкупу та унеможливлення реалізації такого. Якщо б ОСОБА_25 запропонував надання неправомірної вигоди, то обвинувачений ОСОБА_17 , як працівник митниці, маючи близько 20 років стажу, працюючи в митних органах, був обізнаний з порядком дій, у такому разі згідно із ст. 24 вищезазначеного Закону повинен був не тільки відмовитись, але і повідомити спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції про це, а також усвідомлював наслідки невчинення таких дій. Однак, ОСОБА_17 зазначене не тільки не зробив, але й під час розмови 15.06.2017 року сказав ОСОБА_25 , де передати йому неправомірну вигоду, зайшовши до його робочого кабінету № 112, попередньо підготувавшись до цього, де в подальшому ОСОБА_17 і одержав неправомірну вигоду.

До того ж, під час надання показань суду обвинувачений ОСОБА_17 зазначив, що у нього було відчуття щодо провокації з боку ОСОБА_25 , зважаючи на його поведінку. Якщо б вказане відповідало дійсності, то обвинувачений ОСОБА_17 мав би бути готовим діяти чітко відповідно до вимог ст. 24 ЗУ "Про запобігання корупції" і одразу відмовитись від одержання коштів. Натомість, він на запитання ОСОБА_25 щодо точної суми неправомірної вигоди 4000 грн., відповів: "Да". До того ж, за таких побоювань, обвинувачений мав би уникати зустрічей із ОСОБА_25 , тим паче, на одинці. А він, навпаки, створив умови спілкування із ОСОБА_25 сам на сам на вулиці, на лавочці, поряд із приміщенням митниці. При цьому керівництву про вказані події він не доповів і до відповідних органів із заявою про зазначене не звертався. Крім того, у судовому засіданні підтвердив, що і не збирався цього робити, оскільки не мав часу, з огляду на велике навантаження на роботі.

Також твердження обвинуваченого ОСОБА_17 з приводу того, що він надавав лише консультативні послуги ОСОБА_25 , не спростовують вищенаведених тверджень суду, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами НСРД.

При цьому, на підставі досліджених судом доказів, не встановлено відмови ОСОБА_17 від контакту із ОСОБА_25 , а навпаки, його заохочення. Так, ОСОБА_17 проти зустрічей із ОСОБА_25 не заперечував, сам надавав вказівки щодо дій останнього, а характер їх спілкування свідчить про зв`язок у побудові домовленостей між ними, який обвинувачений підтримував своїми діями.

Така поведінка, на переконання суду, свідчить про наміри обвинуваченого до вчинення неправомірних дій, які не залежали лише від дій ОСОБА_25 , та демонструє активну позицію обвинуваченого в цьому питанні.

Таким чином, суд вважає, що під час судового розгляду достовірно не встановлено обставин за яких суд би міг дійти до обґрунтованого висновку, що правоохоронні органи створили обстановку та умови, які спонукали обвинуваченого ОСОБА_17 до отримання неправомірної вигоди, а також немає обґрунтованих підстав для висновку, що ОСОБА_25 активно схиляв обвинуваченого ОСОБА_17 до отримання неправомірної вигоди.

Отже, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Формулювання обвинувачення, визнане судом недоведеним:
Відповідно до обвинувального акту (зі зміненим обвинуваченням) ОСОБА_19 обвинувачувався у такому.

Так, у відповідності до наказу виконувача обов`язків начальника Київської митниці Державної фіскальної служби України № 353-о від 31.10.2013 року ОСОБА_19 призначено на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України.

Під час здійснення митного оформлення товарів у старшого державного інспектора ОСОБА_19 , який являється державним службовцем, виник злочинний умисел на одержання від ОСОБА_25 неправомірної вигоди за невчення в інтересах останнього дій з використанням наданого службового становища.

Реалізуючи злочинний умисел, старший державний інспектор ОСОБА_19 , під час виконання своїх службових обов`язків, в порушення ст. ст. 4, 8 ЗУ "Про державну службу", ст. ст. 3, 22 ЗУ "Про запобігання корупції", ч. ч. 1, 4 ст. 7 Митного кодексу України, п.п. 1, 4, 7 Положення про Державну фіскальну службу України та своєї посадової інструкції, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів з метою особистого незаконного збагачення, 27.04.2017 року близько 21 год. 28 хв. у приміщенні митного поста "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України, що розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, аеропорт, одержав від ОСОБА_25 , який діяв підконтрольно, неправомірну вигоду у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень за не створення перешкод під час митного оформлення товарів на вищевказаному митному пості, які полягають у не застосуванні форм митного контролю у виді: митних оглядів, перевірок документів та відомостей, перевірок системи звітності, направлення запитів та не прийняття рішення щодо корегування заявленої митної вартості товарів, визнання декларацій недійсними чи призупинення митного оформлення, що призвело б до умисного безпідставного затягування часу здійснення митних формальностей та, як наслідок, псування товару.

Органами досудового розслідування зазначені дії ОСОБА_19 кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України - як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та свого службового становища.

Підстави для виправдання ОСОБА_19 за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, в якому обвинувачується особа, та відповідні мотиви суду.
Так, в ході судового розгляду прокурором не було надано жодних доказів причетності ОСОБА_19 до даного злочину. При цьому суд не вбачає необхідності проводити повторний аналіз оцінених вище доказів, сукупність яких не містить даних про причетність ОСОБА_19 до вчинення будь-яких дій, які б охоплювалися диспозицією ч. 1 ст. 368 КК України.

В той же час, окрім допиту обвинувачених, вищезазначених свідків, суд з`ясував обставини та перевіряв їх з іншими доказами, а саме: досліджував документи, які долучені до матеріалів кримінального провадження та які стосуються пред`явленого ОСОБА_19 обвинувачення, а саме:

- постанову про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, винесену прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_10 від 19.04.2017 року (т.1 а.с.191-193);

- ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_48 № 01-6520т/НСД від 04.04.2017 року (т.1 а.с.199-200) та № 01-6521т від 04.04.2017 року (т.1 а.с.201-202);

-протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів від 27.04.2017 року з додатком до нього (т.1 а.с.207-209, 210-214), згідно якого оперуповноваженим ГУ по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України ОСОБА_47 , за участю громадянина ОСОБА_25 , який був залучений до проведення НСРД, відповідно до ст. ст. 246, 271, 273 КПК України, в адміністративній будівлі СБ України, в присутності понятих: ОСОБА_79 та ОСОБА_80 , в період часу з 10:20 год. по 11:17 год., оглянуто та вручено громадянину ОСОБА_25 грошові кошти в сумі 4 000 гривень: 1 купюра номінальною вартістю по 500 гривень; 17 купюр номінальною вартістю по 200 гривень кожна, та 1 купюра номінальною вартістю по 100 гривень, із відображенням у протоколі серійних номерів вказаних купюр, які було відксерокопійовано. Вказані грошові кошти вручені ОСОБА_25 для передачі їх службовій особі Київської митниці ДФС (не вказано кому конкретно) для отримання фактичних даних про одержання неправомірної вигоди. До даного протоколу додано ксерокопії цих купюр;

-протокол за результатами проведення негласної (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину в рамках кримінального провадження № 0000069, від 28.04.2017 року (т.1 а.с.228-242), з додатком до нього (т.2 а.с.1-3), складеного о/у ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_47 , на виконання доручення прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_10 № 340т від 19.04.2017 року, на підставі постанови про проведення НСД № 336т від 19.04.2017 року та ухвал слідчого судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_48 від 04.04.2017 року № 01-6520т/НСД та № 01-6521т/НСД про надання дозволу на її проведення (т.1 а.с.199-200) щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: аудіо-, відео контроль особи головного державного інспектора ВМО м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС ОСОБА_17 та ОСОБА_25 , яким зафіксовано проведення даної негласної слідчої (розшукової) дії, зокрема, відносно ОСОБА_19 , за участі ОСОБА_25 ;

-протокол обшуку від 30.06.2017 року в приміщенні квартири АДРЕСА_6 (т.2 а.с.54-62), який почато о 07 год. 30 хв., закінчено об 11 год. 33 хв., проведеного прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_81 , в присутності понятих: ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , за участю: оперуповноважених працівників СБ України ОСОБА_82 та ОСОБА_83 , та громадянина ОСОБА_19 (володілець квартири), в якому відображені результати проведеного обшуку. В ході даної слідчої дії у передгостьовій кімнаті (коридор при вході у вітальню) було виявлено гаманець ОСОБА_19 , у якому містилися грошові кошти, а саме: дві купюри по 500 грн.; дві купюри по 200 грн.; одна купюра номіналом 100 грн. Також у даній кімнаті (при вході у вітальню) виявлено гаманець ОСОБА_84 , у якому містились грошові кошти, а саме: 5 купюр номіналом по 50 грн.; одна купюра номіналом 100 грн.; одна купюра номіналом 20 грн.; одна купюра номіналом 10 грн.; одна купюра номіналом 200 грн. Загальна кількість грошових коштів, в оглянутих у ОСОБА_19 становить 1500 грн., а у ОСОБА_84 580 грн. Номера та серії даних купюр, при їх виявленні, не зазначені. За результатами проведення обшуку, серед іншого, вилучено: грошові кошти, а саме: дві купюри номіналом по 500 грн.: ЛЗ 1301948, СГ 1397745; три купюри номіналом по 200 грн.: ПЗ 0004324, АГ 0538758, КЕ 8623366; дві купюри номіналом по 100 грн., загальна сума, вилучених купюр, становить 1800 грн. При цьому в подальшому прокурором зазначено, що вилучено вже чотири купюри по 100 грн.: СГ 8708012, ЕЯ 9920820, КК 4336266, ТБ 5872989. До зазначеної суми, вилучених грошових коштів, додається дві одиниці по 100 грн. Кінцева сума, вилучених грошових коштів, становить 2000 грн. Грошові кошти у сумі 1500 грн., які раніше були зазначені, були знайдені та вилучені у жилетці зеленого кольору, яка належить ОСОБА_19 . Вилучені речі поміщено до поліетиленового пакету;

-протокол огляду речей та предметів від 07.007.2017 року (т.2 а.с.63-65, 66-72) старший слідчий військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_85 , за участю двох понятих, провів огляд грошових коштів, які були вилучені в ході проведення 30.06.2017 року обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , які знаходилися у поліетиленовому пакеті верхній край якого скручений та перев`язаний ниткою, кінці якої заклеєно клаптиком паперу та перев`язаний прозорим скетчем з пояснювальним написом, який скріплений печаткою, підписами учасників слідчої дії, понятих та слідчого, де виявлено грошові кошти у сумі 2 000 грн.: дві купюри номіналом по 500 гривень; три купюри номіналом по 200 грн. та чотири купюри номіналом по 100 грн., із зазначенням серії та номеру кожної купюри. Також вказані купюри скопійовано. Крім того, в ході даної слідчої дії, слідчим було оглянуто вміст ще одного поліетиленового пакету верхній край якого скручений та перев`язаний ниткою, кінці якої заклеєно клаптиком паперу та перев`язаний прозорим скетчем з пояснювальним написом, який скріплений печаткою, підписами учасників слідчої дії, понятих та слідчого, де виявлено інші предмети та документи, які були вилучені під час проведення обшуку;

-постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_76 про визнання речовими доказами та передачу на відповідальне зберігання від 07.07.2017 року (т.2 а.с.73-74);

-висновок експерта № 552/1 від 06.09.2017 року з ілюстративною таблицею (т.2 а.с.88-93), наданого експертом Центру судових і спеціальних експертиз Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_86 , зробленого на підставі постанови старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_53 про призначення судово-технічної експертизи від 21.08.2017 року, з якого вбачається, що надані на дослідження грошові кошти в сумі 500 гривень, а саме: дві банкноти номіналом по 200 гривень України з серіями та номерами: ПЗ 0004324, АГ 0538758, та одна банкнота номіналом 100 гривень України серії та номеру ЕЯ 9920820, відповідають зразкам грошових знаків Національного банку України, відповідного номіналу, тобто виготовлена підприємством, що здійснює офіційний випуск грошових знаків для Національного банку України, які знаходяться в офіційному грошовому обігу;

-протокол проведення слідчого експерименту від 20.09.2017 року з фото-таблицями до нього за участю свідка ОСОБА_25 (т.2 а.с.123-126, 127). В ході цієї слідчої дії, в службовому кабінеті № 11 військової прокуратури Київського гарнізону, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8а, свідок ОСОБА_25 розповів та за допомогою статиста відтворив обставини, які сталися 27.04.2017 р. в ході розмитнення останнім товару на м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, аеропорт "Бориспіль", щодо отримання неправомірної вигоди посадовими особами митного посту;

-копії матеріалів особової справи ОСОБА_19 (т.2 а.с.134-158), зокрема витяг із наказу № 353-о від 31.10.2013 року (т.2 а.с.155), згідно якого ОСОБА_19 переведено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту "Бориспіль-аеропорт";

-дані посадової інструкції старшого державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС від 19 грудня 2016 року та доповнення до посадової інструкції від 7 березня 2017 року, з якою ОСОБА_19 ознайомлений, що підтверджується його підписами, у якій встановлено завдання, обов`язки, права та відповідальність старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 5 (т.2 а.с.159-171).

При цьому, обґрунтовуючи пред`явлене обвинувачення ОСОБА_19 , прокурор посилався також на показання наступних свідків.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_87 показала, що близько двох років тому (весна-літо 2017 року), в першій половині дня, вона зустрілася зі своєю подругою ОСОБА_88 , щоб разом випити кави. Вони перебували в центрі м. Києва, неподалік станції метро: "Золоті ворота" чи "Театральна", та ближче до 12:00 год. чи 13:00 год. до них підійшов представник СБУ, представився та запропонував їм взяти участь у проведенні слідчої дії в якості понятих. Вони погодилися. При собі вона мала точно пенсійне посвідчення. Разом із працівниками СБУ вони поїхали до якось квартири, що знаходиться в м. Києві, адреси вже не пам`ятає. Підійшовши до вхідних дверей працівники СБУ подзвони у дзвінок, однак їм двері не відкрили, повідомивши при цьому, що і не збирається їх відкривати. Потім власнику зачитали ухвалу суду про дозвіл на обшук, однак останній все рівно відмовився відкривати двері. Потім власнику повідомили, що в такому випадку, вони будуть змушені відкривати двері силоміць, із залученням спецпідрозділу та спецзасобів. На що власник нічого не відповів. Після цього працівники спецпідрозділу, зламавши вхідні двері, відкрили їх, і вони зайшли до квартири. У квартирі перебував власник, а саме: обвинувачений ОСОБА_19 (свідок впізнала та вказала на нього під час допиту). Прокурор ще раз оголосив ухвала суду про дозвіл на обшук, після чого її вручили власнику. Потім розпочався обшук в квартирі. Чи був ще хтось в квартирі не пам`ятає. В обшуку приймали участь 2-4 працівники СБУ, точну кількість не пам`ятає. Однак, безпосередньо проводили обшук 1 чи 2 працівники СБУ. Вони шукали якісь грошові кошти, начеб то, номіналом по 100, 200 та 500 грн., точно не пам`ятає. Обшук розпочався із коридору, де прямо при вході лежала чи висіла куртка темного кольору, в якій виявили гаманець з грошовими коштами. Власник квартири відразу зауважив, що виявлені грошові кошти йому не належать, і йому їх підкинули. Куртку залишили на вішалці, а гаманець разом із грошима витягнули та забрали, поклавши його на стіл в одній із кімнат. Після чого продовжили проводити обшук, де у якісь кімнаті знайшли ще гаманець дружини власника, в якому також були грошові кошти. Всі, виявлені в ході обшуку грошові кошти зібрали разом та розклали на стіл в одній із кімнат, де почали їх перерахувати. Потім звіряли серії та номера, виявлених купюр, оскільки їм необхідно було знайти якісь конкретні купюри. Під час проведення обшуку вона разом із іншою понятою весь час перебували поряд із працівниками СБУ. За результатами проведення обшуку було складено протокол, в якому зазначено, де і що саме, які купюри та яку суму грошових, було виявлено та вилучено. Однак, вона вже не пам`ятає цих деталей. Зміст протоколу був прочитаний вголос, все відповідало дійсності, в них жодних претензій та зауважень не було, що засвідчено їхніми підписами у протоколі. Оглянувши в ході судового розгляду протокол обшуку від 30.06.2017 року (т.2 а.с.54-62) свідок ОСОБА_87 підтвердила факт того, що вона приймала участь у даній процесуальній дії, відомості, які в нього відображені відповідають дійсності, що підтверджено її підписом. На уточнюючи питання сторони захисту, з приводу того, де саме було вилучено 2 купюри по 100 грн., про які зазначено у протоколі, що їх долучено до грошової суми 1800 грн. (т.2 а.с.58) свідок ОСОБА_87 відповісти не змогла, пославшись на те, що вона не пам`ятає. Однак, беззаперечно підтвердила, що всі грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку, знаходилися лише в гаманцях власника та його дружини. Окремо ніякі купюри ні де не виявляли та не вилучали.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_89 показала, що точної дати вона не пам`ятає, десь півтора чи два роки назад (весна-літо 2017 року), в першій половині дня, вона зустрілася зі своєю подругою ОСОБА_90 , колишньою сусідкою, біля станції метро "Золоті ворота" в м. Києві, щоб поспілкуватися, випити кави. На той час і зараз вона проживає в районі "Троєщина". Коли вони спілкувалися, то до них підійшов представник СБУ, представився та запропонував їм взяти участь у проведенні слідчої дії в якості понятих. Вони погодилися. При собі вона точно мала документи, які посвідчують особу, або паспорт, або пенсійне посвідчення. Разом із працівниками СБУ вони поїхали до якоїсь квартири, що знаходиться в м. Києві, точної адреси не пам`ятає. Це був новий багатоквартирний будинок, у гарному районі м. Києва. До приміщення квартири вони прибули близько 12:00 год. Підійшовши до вхідних дверей працівники СБУ чи слідчий неодноразово дзвони у дзвінок, стукали, однак їм двері не відкрили. Це тривало близько 10 хвилин, їм навіть ніхто нічого не відповідав. Лише згодом вже обізвався власник квартири, який перебув весь цей час вдома. При цьому, власник їм повідомив, що двері відкривати їм не буде, та впустить їх лише тоді, коли приїде його адвокат. Враховуючи, що власник відмовився добровільно відкривати двері, то за вказівкою слідчого, їх було відкрито силоміць, із залученням декількох працівників якогось спецпідрозділу, якого саме не пам`ятає, та спецзасобів. Вказані працівники до приміщення квартири не заходили. Після того, як зламали двері, перший до квартири зайшов слідчий, а вже за ним вона з подругою та 3 оперативних працівників СБУ. Всі вони стояли в приміщенні коридору. У квартирі перебував власник, а саме: обвинувачений ОСОБА_19 (свідок впізнала та вказала на нього в ході допиту), та його дружина. Слідчий зачитав ухвалу суду про дозвіл на обшук, вручив її власнику. Також було роз`яснено їх права та обов`язки. Після цього оперативні працівники почали проводити обшук у квартирі, розпочавши із приміщення коридору. Відразу, на початку обшуку, у чоловічій шкіряній курточці чорного кольору, яка висіла на вішалці в коридорі, при вході, було виявлено гаманець із грошовими коштами. Гаманець заходився в одному із карманів куртки, в якому саме не пам`ятає. Власник квартири відразу сказав, що ці грошові кошти не його, йому їх підкинули. Однак, їх не могли йому підкинути, оскільки вона особисто бачила як вказаний гаманець знайшов оперативний працівник в курточці. Після цього вказаний гаманець із грошовими коштами забрали, і пішли до іншої кімнати, де вказані грошові кошти розклали на столі. Там були купюри різного номіналу: по 50, по 100, по 200 грн., а також якісь ще купюри дрібного номіналу. Яка там була загальна сума коштів, вона не пам`ятає. Вказану кімнату вони всі покинули, двері до неї закрили, та продовжили обшук, пішовши до іншої кімнати, де нічого не виявили. Потім вони зайшли до приміщення ще однієї кімнати, де виявили ще один гаманець із грошовими коштами, який належав дружині власника. Із вказаного гаманця також витягнули кошти, перерахували їх, та в подальшому забрали їх та розклали на тому самому столі, де вже знаходилися попередньо знайдені гроші. Яка саме сума грошових коштів була виявлена у вказаному гаманці, також не пам`ятає. Всі виявлені грошові кошти працівники СБУ перераховували, оглядали їх, а також звіряли їх по серії та номеру. Під час проведення обшуку, вона разом зі своєю подругою весь час перебувала поряд із працівниками правоохоронних органів, та спостерігали за всіма їх діями, відповідно до покладених на них обов`язав як понятих. Обшук проводило одночасно двоє оперативних працівників СБУ, при цьому вона весь час спостерігала за одним, а її подруга за іншим. Також за діями вказаних оперативних працівник, які безпосередньо проводили обшук, весь час спостерігав слідчий та ще один оперативний працівник. Більше, на скільки вона пам`ятає, нічого під час обшуку не виявляли. За результатами проведення обшуку було складено протокол, в якому зазначено, де і що саме було виявлено та вилучено. Зміст протоколу був прочитаний вголос, все відповідало дійсності, в них жодних претензій та зауважень не було, що засвідчено їхніми підписами у протоколі. У протоколі зазначали, які саме купюри та яку суму коштів було виявлено та вилучено. Однак, вона вже не пам`ятає цих деталей. Оглянувши в ході судового розгляду протокол обшуку від 30.06.2017 року (т.2 а.с.54-62) свідок ОСОБА_89 підтвердила факт того, що вона приймала участь у даній процесуальній дії, відомості, які в нього відображені відповідають дійсності, що підтверджено її підписом. Чи вилучали якісь речі, не пам`ятає. Також на уточнюючи питання сторони захисту, з приводу того, чи вилучали десь грошові кошти, окрім гаманця, свідок відповісти не змогла, пославшись на те, що вона не пам`ятає. Також підтвердила, що бачила адвоката ОСОБА_21 , в приміщенні квартири, десь наприкінці чи після завершення обшуку. При цьому, на уточнююче запитання сторони захисту, з приводу того, чи вносились якісь виправлення до протоколу, свідок відповісти не змогла, зазначивши, що вона такого не бачила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_91 показав, що станом на червень 2017 року він працював прокурором військової прокуратури Київського гарнізону. Він здійснював процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню. В ході досудового розслідування він проводив слідчу дію обшук в приміщенні квартири, що знаходився по АДРЕСА_7 , за місцем проживання одного із обвинувачених ОСОБА_19 . Вказана слідча дія проводилася на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук з метою відшукання грошових коштів, технічних засобів, зокрема флеш-носіїв, речей та предметів, що мають значення для даного кримінального провадження. Слідчим військової прокуратури Київського гарнізону було надано йому доручення на виконання даної ухвали слідчого судді. На скільки пам`ятає, то доручення було надано у письмовій формі, та надійшло разом із ухвалою слідчого судді. Отримав дане доручення безпосередньо в день проведення слідчої дії. Вважає, що він входив до групи прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництвом в даному кримінальному провадженні, оскільки в іншому випадку, йому б не надали доручення на проведення обшуку. Однак, особисто він постанову про групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, не бачив. Близько 06:00 год. вони виїхали із приміщення військової прокуратури, і прибули до приміщення квартири, де проводився обшук, близько 08:00 год. чи 09:00 год. Дана слідча дія проводилася за участі оперативних працівників СБУ та двох понятих. Працівники СБУ здійснювали оперативний супровід під час проведення слідчої дії. Було два оперативних співробітників СБУ та два працівники підрозділу спецпризначення "Альфа". Їх також було залучено до проведення обшуку, мабуть на підставі відповідного доручення. Особисто він їх не залучав. Вважав їх учасниками слідчої дії, оскільки останні прибули на місце обшуку, та діяли на підставі доручення. Вказаного доручення він не бачив. Прибувши до місця проведення обшуку, точного номеру квартири та будинку не пам`ятає, він подзвонив у дзвінок, і особа з іншого боку запитала: "Хто там?". На що він повідомив, що це прокурор, який разом із оперативними працівниками СБУ, на підставі ухвали слідчого судді, будуть проводити обшук даного житлового приміщення. На це вказана особа відповіла, що двері відкривати не буде, не надавши будь-яких пояснень з даного приводу. Він ще раз повідомив причини через які вони прибули і попросив відкрити двері. Однак, особа відмовилась їх відкривати. Після цього ним було прийнято рішення про відкриття дверей у примусовому порядку, за допомогою спеціальних заходів. Працівники спецпідрозділу "Альфа" не мали безпосередньо при собі спеціальної техніки для відкриття дверей, тому вони спустилися до авто, де взяли все необхідне і повернулися назад. Потім працівники спецпідрозділу "Альфа", із використанням спеціальних засобів, зламали вхідні двері. Після цього працівники спецпідрозділу перші зайшли до приміщення квартири, де вони перебували близько 1 чи 2 хвилин, оскільки відповідно до їх внутрішніх інструкцій вони забезпечують безпеку проведення слідчої дії. Безпосередньо це і входило до їх обов`язків під час проведення обшуку. Він не давав їм вказівку заходити до приміщення квартири, вони самостійно зайшли, у відповідності до покладених на них обов`язків. Він в цей момент перебував поряд із вхідними дверима, а тому що саме відбувалося в цей момент у приміщенні квартири, не бачив. Він лише чув як вони наказали лягти на землю, обличчям до підлоги. Також запитували хто ще є у квартирі. Дії працівників спецпідрозділу в цей момент він не бачив, а тому і не міг їх контролювати. Працівники спецпризначення виключно перевіряли квартиру на безпечність проведення слідчої дії. Вже після того, як вони все перевірили до квартири зайшли 2 оперативних працівники СБУ, поняті та він. У приміщенні квартири перебував чоловік та жінка. Ним було оголошено ухвалу слідчого судді про дозвіл на обшук та вручено йому її копію, роз`яснено понятим їх права та обов`язки. Обшук безпосередньо проводили два оперативних працівники СБУ, а він в свою чергу повністю слідкував за їх діями. Оперативні працівники обшукували лише у його присутності. Обшук розпочався із приміщення коридору, де у одній із кишень куртки чи жилетки (згадав після уточнюючих запитань), яка знаходилася на вішалці, відразу при вході, було виявлено гаманець із грошовими коштами. При цьому володілець квартири підтвердив, що вказана куртка чи жилетка та гаманець належить йому. Однак, щодо грошових коштів повідомив, що їх там не було. У вказаному гаманці було: 2 купюри по 500 грн., 2 купюри по 200 грн. та 3 купюри по 100 грн. Загальна сума коштів у вказаному гаманці складала 1500 грн. Вказані грошові кошти були пред`явлені понятим, а потім поміщені ним до файлу, і вони перебували в нього до завершення обшуку. Потім, на скільки він пам`ятає, у шафі-купи, що знаходилася у коридорі, в сумці, було виявлено ще один гаманець з грошовими коштами, що належав дружині ОСОБА_19 . У вказаному гаманці були грошові кошти купюрами по 50, 20, 10 грн., а також по 200 грн. та по 100 грн. Загальна сума грошових коштів, у вказаному гаманці, становила 580 грн. Ці кошти також були пред`явлені понятим, власнику, та покладені до файлу. Потім обшук продовжився в іншій якісь кімнаті, де також було виявлено якісь грошові кошти, які були вилучені в аналогічний спосіб. Обшук проводився по всій квартирі. На скільки він пам`ятає, там було 3 кімнати. Всі грошові кошти були знайдені в приміщенні передгостьової кімнаті коридорі, у курточці чи жилетці ОСОБА_19 , яка висіла при вході, та у сумці дружини. Також у куртці чи жилетці, окрім грошей, що виявлені в гаманці, було знайдено ще дві купюри по 100 грн. Їх дістали із кишені куртки чи жилетки. Однак, він випадково, припустився технічної помилки, та не зазначив про це у протоколі. Можливо просто забув про ці обставини, оскільки протокол складався після завершення обшуку, у гостьовій кімнаті, у присутності всіх учасників слідчої дії. Також всі грошові кошти, які були виявлені під час обшуку, після його завершення, були розкладені на журнальному столику в гостьовій кімнаті, та описані у присутності всіх учасників слідчої дії. Вже після обшуку всіх приміщень у квартирі, у гостьовій кімнаті, при ОСОБА_19 та понятих, ним описувалися всі виявлені грошові купюри. За результатами проведеного обшуку було складено протокол, в якому було зазначено, де і що було виявлено та вилучено, а також переписано серії та номера виявлених купюр. У протоколі він зазначав лише ті місця, де щось вилучалося і що саме, а не всі кімнати де проведено обшук. Під час складання протоколу обшуку, він спілкувався із оперативними працівниками щодо систематизації та ідентифікації грошових коштів, оскільки саме вони безпосередньо проводили обшук. Підтвердив, що під час складання протоколу дійсно неправильно зазначив, що у жилетці було вилучено лише 1500 грн., оскільки там було вилучено 1700 грн., а саме: 2 купюри по 500 грн., 2 купюри по 200 грн., та 3 купюри по 100 грн. Можливо не зазначив цього, у зв`язку з тим, що місце виявлення та вилучення купюр він зазначав під час складання протоколу, тому міг забути, і не зазначив цього у змісті протоколу. Вилучав не всі купюри, які були знайдені. Перед проведенням обшуку він спілкувався із слідчим, і останній повідомляв йому номінал купюр, який їх цікавить, тому дрібні кошти не вилучав. Також в ході обшуку було виявлено якісь документи, начеб то договір про надання правової допомоги, може ще щось. Також виявлено та вилучено мобільні телефони, сім-карту, якісь флеш-накопичувач. На скільки він пам`ятає всі ці речі були виявлені у гостьовій кімнаті, на тумбочці чи на журнальному столику. У протоколі він зазначив про місце виявлення цих речей у загальному, без конкретизації місця. Чому він чітко не зазначив місце виявлення всіх речей під час обшуку у протоколі, будь-яких пояснень надати не зміг. Також у вказаному протоколі ним зазначено всіх учасників, хто приймав участь у даній слідчій дії. У протоколі він не зазначав двох працівників підрозділу спецпризначення "Альфа", оскільки вони не приймали безпосередню участь у проведенні обшуку, а лише забезпечували безпеку його проведення. Після того, як вони перевірили квартиру, вони вийшли з неї, та стояли поряд із вхідними дверима, забезпечуючи безпеку проведення слідчої дії, щоб не зайшли сторонні особи до квартири. Тому в протоколі вони як учасники не зазначені. Протокол було прочитано вголос всім учасникам, надано їм для ознайомлення. Після цього всі учасники підписали протокол, без будь-яких зауважень. Всі виявлені та вилучені речі були упаковані до поліетиленового пакету, опечатані та засвідчені підписами учасників дії. Про це він в протоколі зазначив у загальному, оскільки до протоколу додано опис вилученого майна, де міститься його перелік. Грошові кошти були покладені до одного поліетиленового пакету, а всі інші речі до іншого поліетиленового пакету. Підтвердив, що у протоколі про це він нічого не зазначив. Це виключно технічна помилка, оскільки саме у такий спосіб були вилучені грошові кошти та речі. Опечатував пакети він особисто, та чіпляв бирку, на якій містилися підписи учасників. Поняті проставляли підписи на бирці, після того як він помістив грошові кошти та речі до відповідних пакетів. Також було складено додаток до протоколу обшуку, в якому було чітко зазначено перелік всього майна, яке було виявлено та вилучено під час обшуку. Вилучене майно разом із протоколом обшуку та додатком до нього він особисто передав слідчому військової прокуратури ОСОБА_60 , який здійснював досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. На уточнюючи запитання сторони захисту свідок показав, що адвоката не було зазначено у протоколі, оскільки він не був присутній від початку проведення обшуку. Вже коли завершувалася слідча дія, коли було вручено копію протоколу обшуку і вони покидали приміщення квартири, то з`явився адвокат. Вони представилася один одному, він пояснив на підставі чого проведено обшук та повідомив, що всі копії відповідних документів були вручені ОСОБА_19 . Коли саме приїхав адвокат йому невідомо, бо працівники спецпідрозділу йому цього не повідомили.

Також свідку ОСОБА_92 в судовому засіданні було надано для ознайомлення протокол обшуку від 30.06.2017 року (т.2 а.с.54-62). Ознайомившись зі змістом даного документу свідок ОСОБА_91 зазначив, що після проведення відповідної слідчої дії, ним особисто було складено даний протокол у відповідності до вимог КПК України, із послідовним зазначенням де і що саме було виявлено та вилучено, та його зміст повністю відповідає дійсності. Зазначив, що через власну неуважність, випадково не записав до даного протоколу про те, де саме було виявлено та вилучено дві купюри по 100 грн. Однак, в подальшому він зазначив про ці дві купюри. В той же час, на уточнюючи запитання сторони захисту показав, що він не може з точністю ідентифікувати, що ці дві купюри по 100 грн., про які зазначено на а.с.58 т.2 протоколу обшуку, це саме ті, які зазначені у переліку грошових купюр номіналом по 100 грн. у змісті протоколу вище.

Надаючи оцінку показанням свідка ОСОБА_34 , з`ясовуючи достовірність його показань, суд вважає безпідставним їх врахування в якості доказу вчинення обвинуваченим ОСОБА_19 інкримінованого кримінального правопорушення, адже під час складення протоколу обшуку та його проведення, він діяв як службова особа прокурор. Суд зазначає, що свідчення зазначеної особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником органу прокуратури, який виконує функції процесуального керівництва під час досудового розслідування кримінального провадження, а також з урахуванням ряду допущених ним процесуальних порушень під час проведення обшуку, про що буде зазначено нижче у вироку, його свідчення покликані на усунення даних порушень та приховування, викривлення допущених ним істотних процесуальних порушень.

У той же час, якщо доказ отримано і надано суду стороною обвинувачення, суд має бути вкрай обережним, оцінюючи вплив формальних порушень під час отримання доказу на можливість його використання для спростування обвинувачення.

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів. Вимога визнати докази, отримані з порушеннями, недопустимими спрямована на те, щоб сторона, що допустила порушення, не могла скористатися його результатами. Використання цих правил на шкоду стороні, яка жодним чином не відповідальна за порушення процесуальних правил, суперечить їх меті.

Суд звертає увагу на асиметричний підхід законодавця до правил доведення в кримінальному процесі. Наприклад, Кодекс у частині 3 статті 17 КПК передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, однак не містить подібної категоричної заборони щодо доказів, які надаються на спростування обвинувачення і свідчать на користь сторони захисту.

Отже, показання свідка ОСОБА_34 , який проводив слідчу дію обшук, у даному випадку використовуються судом на спростування обвинувачення, зокрема в частині наданих ним пояснень про процесуальні порушення та причини їх допущення.

Крім того, судом, з дотриманням вимог ст. 357 КПК України було оглянуто надані стороною обвинувачення речові докази, на підтвердження пред`явленого обвинувачення ОСОБА_19 , а саме: дві банкноти номіналом по 200 грн. (АГ 0538758, ПЗ 0004324), одна банкнота номіналом 100 грн. (ЕЯ 9920820), запаковані в паперовий конверт білого кольору з написом "КП № 0000069. Матеріали до висновку експерта № 552/1 500 грн. ", опечатаний печаткою "Служба безпеки України * Для речових доказів, об`єктів досліджень та зразків №8".

Інші досліджені документи, що містяться у матеріалах справи, суд не приймає до уваги, оскільки вони не містять даних, що мають значення для предмета доказування у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення письмові докази, на підтвердження пред`явленого обвинувачення ОСОБА_19 за ч. 1 ст. 368 КК України, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності, з урахуванням доводів сторони захисту про їх недопустимість, суд дійшов таких висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В статті 85 КПК України закріплено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критеріями допустимості доказів є: належне процесуальне джерело (ч. 2 ст. 84 КПК містить вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, який розширеному тлумаченню не підлягає); належний суб`єкт збирання доказів (докази можуть бути зібрані тільки тими суб`єктами, які згідно з нормами КПК мають на це право); належна процесуальна форма (встановлений КПК порядок здійснення кримінального провадження в цілому і проведення окремих процесуальних дій).

Отже, допустимість доказів як ознака їх якості визначається нормами кримінального процесуального закону.

Згідно вимог ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1988 року, "Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 09.06.1998 року, "Яллог проти Німеччини" від 11.07.2006 року, "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

З рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року слідує, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Стаття 271 КПК України визначає порядок і підстави проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії як контроль за вчиненням злочину.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться, зокрема в таких формах як: спеціальний слідчий експеримент та імітування обстановки злочину.

Згідно з ч. 4 ст. 246 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.

Частина 8 ст. 271 КПК України встановлює, що якщо при проведенні контролю за вчиненням злочину виникає необхідність тимчасового обмеження конституційних прав особи, воно має здійснюватися в межах, які допускаються Конституцією України, на підставі рішення слідчого судді згідно з вимогами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КПК України, аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Також відповідно до п.1.11.2 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, аудіо-, відеоконтроль особи (ст.260 КПК України) полягає в негласній (без відома особи) фіксації та обробці із використанням технічних засобів розмови цієї особи або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з її діяльністю або місцем перебування тощо.

Тобто із системного аналізу даних норм законодавства слідує, що негласна слідча (розшукова) дія аудіо-, відео контроль повинна проводитися слідчим, оперативним працівником в пасивному режимі. Тобто, дана процесуальна дія повинна проводитися слідчим без активних дій, спрямованих на створення в обстановці умов для вчинення особою злочину. Таким чином, за особою просто спостерігають зі сторони та проводять аудіо- відеозйомку її дій, фіксуючи розмови даної особи з іншими людьми, дії та рухи, які свідчать про вчинення злочину, жодним чином не провокуючи її на вчинення злочину та не створюючи умов для вчинення злочину. Під час проведення даної негласної слідчої (розшукової) дії не можуть використовуватися особи, які залучені слідчим чи оперативним співробітником до конфіденційного співробітництва, які своїми розмовами чи діями, створюють умови для вчинення злочину особою, відносно якої проводиться негласна слідча (розшукова) дія.

Залучення особи до конфіденційного співробітництва або залучення іншої особи до участі під час проведення НСРД та використання її для створення слідчим відповідних умов в обстановці, максимально наближеній до реальної, з метою перевірки дійсних намірів певної особи, у діях якої вбачаються ознаки тяжкого чи особливо тяжкого злочину, спостереження за її поведінкою та прийняття нею рішень щодо вчинення злочину, це є окрема негласна слідча (розшукова) дія контроль за вчиненням злочину, зокрема, у вигляді спеціального слідчого експерименту, імітування обстановки злочину (п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 271 КПК України). Таким чином, в разі якщо під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи, слідчим використовується інша особа, яка своїми діями чи розмовами з особою, відносно якої проводиться НСРД, створює відповідні умови для вчинення цією особою злочину (пропонує отримати неправомірну вигоду; обговорює умови передачі неправомірної вигоди; питає, які дії вчинить ця особа за отриману винагороду та інше), даний доказ не може бути допустимим.

Слідчий може використовувати особу для створення умов для вчинення злочину лише після прийняття рішення прокурором про проведення НСРД контроль за вчиненням злочину. Тільки після прийняття прокурором рішення у вигляді постанов про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, слідчий має право встановлювати на залучену особу технічні засоби та направляти її до особи, відносно якої проводиться НСРД з метою створення умов для вчинення злочину.

Так, сторона обвинувачення на підтвердження пред`явленого обвинуваченому ОСОБА_19 обвинувачення надала в якості доказу, постанову, винесену прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_10 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.04.2017 року (т.1 а.с.191-192).

Як вбачається зі змісту вищезазначеної постанови прокурором ОСОБА_10 вирішено, з метою перевірки дійсності злочинних намірів головного державного інспектора ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС України ОСОБА_17 , у діях якого вбачаються ознаки тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, провести негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із використанням заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів, а саме: грошових коштів у якості предмету неправомірної вигоди. Проведення контролю за вчиненням злочину у виді спеціального слідчого експерименту доручено уповноваженим працівникам оперативних підрозділів ГУ БКОЗ СБ України.

Так, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000069, виникла необхідність у проведенні такої НСРД, як контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, з використанням заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових засобів, які створять у ОСОБА_17 уяву про вчинення реального злочину, тобто створять відповідні умови в обстановці, максимально наближеній до реальної, з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_17 , а також спостереження за його поведінкою та прийняттям ним рішень щодо вчинення злочину, а також отримання доказів, які можуть мати суттєве значення для досудового розслідування.

Тобто зі змісту даної постанови беззаперечно слідує, що прокурором прийняти рішення про проведення НСРД у виді контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту виключно щодо ОСОБА_17 .

Відповідно до ст. ст. 246, 271 КПК контроль за вчиненням злочину є окремим різновидом негласних слідчих (розшукових) дій. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 246 КПК України за рішенням слідчого чи прокурора до проведення негласних слідчих (розшукових) дій можуть залучатися інші особи.

Слід зазначити, що правова природа спеціального слідчого експерименту полягає в створенні слідчим та оперативним підрозділом відповідних умов в обстановці, максимально наближеній до реальної, з метою перевірки дійсних намірів певної особи, у діях якої вбачаються ознаки тяжкого чи особливо тяжкого злочину, спостереження за її поведінкою та прийняттям нею рішень щодо вчинення злочину (закріплено визначення у п.1.12.4. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні).

Таким чином, зміст спеціального слідчого експерименту полягає в тому, що уповноважена особа, яка його проводить, вносить необхідні й достатні зміни в обстановку, у якій діє підозрюваний.

З вищевикладеного однозначно слідує, що під час проведення спеціального слідчого експерименту виникає необхідність тимчасового обмеження конституційних прав особи, а тому він має здійснюватися в межах, які допускаються Конституцією України, у відповідності до вимог, закріплених у ч. 1 та 2 ст. 258, ст. 260, ч. 8 ст. 271 КПК України, на підставі рішення слідчого судді за поданням прокурора згідно з вимогами ст. ст. 246249 КПК України. В ухвалі слідчого судді має бути названо конкретного виконавця проведення спеціального слідчого експерименту та викладено обставини, що свідчать про відсутність під час його проведення провокування особи на вчинення злочину.

Так, згідно з вимогами ч. 2 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості чи меншого ступеня винуватості обвинуваченого або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 751/7557/15-к, для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки змістом цих документів сторони можуть перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону стосовно негласних слідчих (розшукових) дій.

В той же час невідкриття матеріалів сторонами одна одній в порядку ст. 290 КПК після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як доказ.

Так, в ході судового розгляду стороною обвинувачення були надані розсекречені матеріали, які стали підставою для проведення НСРД в рамках кримінального провадження № 0000069, зокрема: ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_48 № 01-6520т/НСД від 04.04.2017 року (т.1 а.с.199-200) та № 01-6521т від 04.04.2017 року (т.1 а.с.201-202), якими надано дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_17 та ОСОБА_25 , які були приєднані до матеріалів кримінального провадження та безпосередньо дослідженні судом.

Однак, як вбачається із наданих стороною обвинувачення доказів для безпосереднього дослідження їх в суді, прокурором не надано та не відкрито в порядку передбаченому ст. 290 КПК України, ухвала слідчого судді (суду) про надання дозволу на тимчасове обмеження прав обвинуваченого ОСОБА_19 , а саме: ухвала слідчого судді апеляційного суду м. Києва якою було б надано дозвіл на аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_19 .

При цьому, як вбачається зі змісту протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження № 0000069, від 28.04.2017 року (т.1 а.с.223-227), протоколу за результатами проведення НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину від 28.04.2017 року (т.1 а.с.228-242) та протоколу за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи від 28.04.2017 року (т.1 а.с.243-257) в них взагалі відсутнє посилання, що вказані НСРД проводилася на підставі, ухвал слідчого судді апеляційного суду м. Києва, якими було б надано дозвіл на тимчасове обмеження прав обвинуваченого ОСОБА_19 . Це в свою чергу лише додатково свідчить про те, що вказані ухвали слідчого судді відсутні та не виносилася слідчим суддею.

Суд вважає, що ненадання ухвали слідчого судді, яка, з огляду на послідовність вчинення негласних слідчих (розшукових) дій, є єдиним процесуальним документом, що дозволяє оцінити наступні докази з критеріїв допустимості та належності, позбавляє можливості обвинуваченого забезпечити себе правом на захист.

Крім того, ухвали слідчого судді про проведення негласної слідчої (розшукової) дії встановлюють обставини процесуального характеру, що мають значення при оцінці допустимості використання отриманих у результаті негласних слідчих (розшукових) дій фактичних даних як доказів у кримінальному провадженні. Такі відомості підтверджують законність (або свідчать про незаконність) проведення тієї чи іншої негласної слідчої (розшукової) дії, і відповідно, мають оцінюватися судом за участю сторін кримінального провадження у сукупності із протоколами негласних слідчих (розшукових) дій.

Тобто в даному випадку суд не має можливості з`ясувати правові підстави та порядок застосування негласних слідчих дій, які тимчасово обмежували конституційні права і свободи ОСОБА_19 , що становить основний критерій допустимості їх результатів як джерела доказів, а саме: встановити, які конкретно негласні слідчі (розшукові) дії були санкціоновані слідчим суддею, щодо кого саме, на який строк та чи діяли правоохоронні органи у межах та у спосіб, передбачених відповідним судовим рішенням.

Недослідження зазначених матеріалів призводить до оперування судом доказами, допустимість яких є імовірною, що в контексті презумпції невинуватості є неприпустимим для обґрунтування рішення про винуватість особи та може свідчити про порушення права особи на справедливий суд.

Також, як вбачається із пред`явленого обвинувачення ОСОБА_19 під час зустрічей останнього із ОСОБА_25 27.04.2017 року, за участі ОСОБА_25 , у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії відносно нього, із застосуванням аудіо- відеозаписуючої технічних засобів, останній спілкувався із ним, тим самим створюючи відповідні умови для вчинення цією особою злочину, зокрема обговорював умови декларування товару, суму неправомірної вигоди, умови її передачі, передав грошові кошти.

В той же час, в матеріалах кримінального провадження також відсутня і постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із використанням заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів, а саме: грошових коштів у якості предмету неправомірної вигоди, щодо: ОСОБА_19 , і вона не була досліджена в ході судового розгляду справи.

Разом з тим, аналіз наданих стороною обвинувачення вищезазначених матеріалів свідчить про те, що в даному випадку під час здійснення досудового розслідування, 27.04.2017 року, фактично було здійснено контроль за вчиненням злочину відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 271 КПК України у формі спеціального слідчого експерименту, а не проведено НСРД аудіо-, відеокрнтроль.особи. Крім того, як зазначалося вище, ухвала слідчого судді на надання дозволу на проведення НСРД відносно ОСОБА_19 в матеріалах кримінального провадження також відсутня.

Ці обставини в сукупності свідчать про те, що органом досудового розслідування було допущено грубе порушення вимог КПК України під час проведення НСРД відносно ОСОБА_19 , а саме: останніми 27.04.2017 року було проведено НСРД контроль за вчиненням злочину відносно ОСОБА_19 , за відсутності постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину та ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД, зокрема аудіо-, відеоконтролю, щодо ОСОБА_19 . Проведення вказаних процесуальних дій за відсутності відповідної постанови прокурора та ухвали слідчого судді, тягне за собою недопустимість доказів, отриманих внаслідок проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії.

Так, зі змісту протоколів за результатами проведення НСРД в рамках даного кримінального провадження від 28.04.2017 року вбачається, що вказані НСРД були направлені на тимчасове обмеження конституційних прав, серед іншого ОСОБА_19 , оскільки стосувались реалізації в практичній площині тимчасового обмеження конституційних прав особи, а саме здійснення під час проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину, аудіо- та відеоконтролю, за особою.

Таким чином, вказаний контроль за вчиненням злочину щодо ОСОБА_19 мав проводитись, як на підставі прокурора про контроль за вчиненням злочину, так і на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на тимчасове обмеження прав обвинуваченого ОСОБА_19 , та в об`ємі, який визначений даною ухвалою.

Так, порядок отримання дозволу, строк його дії та порядок проведення операції з контрольованого вчинення корупційного діяння визначається КПК. Ці дії не охоплюються поняттям здійснення аудіо-, відео контролю особи, санкціонованого щодо ОСОБА_17 та ОСОБА_25 , та проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту щодо ОСОБА_17 .

Крім того, як вбачається зі змісту постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 19.04.2017 року, прокурором прийнято рішення про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту виключно щодо ОСОБА_17 , і вона не має жодного відношення до ОСОБА_19 .

Також, винесення ухвали слідчим суддею Апеляційного суду міста Києва № 01-6521т/НСД від 04.04.2017 року щодо дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_25 , жодним чином не свідчить про те, що НСРД відносно ОСОБА_19 проводилися на законних підставах, виходячи із наступного.

Як вбачається зі змісту даної ухвали слідчим суддею було надано дозвіл на проведення відносно ОСОБА_25 негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, аудіо-, відеокотроль.

Як зазначалося вище, під час проведення такої негласної слідчої дії як аудіо-, відео контроль за особою лише спостерігають зі сторони та проводять аудіо- відеозйомку її дій, фіксуючи розмови даної особи з іншими людьми, дії та рухи, які свідчать про вчинення злочину, жодним чином не провокуючи її на вчинення злочину та не створюючи умов для вчинення злочину.

В той же час, як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_25 перед проведенням НСРД, в рамках даного кримінального провадження, оперативними працівниками СБУ вручалися заздалегідь ідентифіковані засоби грошові кошти, які він повинен був передати обвинуваченим, при зустрічі, у якості неправомірної вигоди (протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів від 27.04.2017 року з додатком (т.1 а.с.207-209, 210-214). При цьому йому необхідно було зафіксувати передачу грошових коштів на відеокамеру, яку йому вручали працівники СБУ.

Це в свою чергу однозначно свідчить про те, що ОСОБА_25 фактично приймав участь у проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, що підтвердила і сторона обвинувачення в ході судового розгляду, оскільки останній своїми діями та розмовами з особами, зокрема обвинуваченим ОСОБА_19 , створював відповідні умови для вчинення цими особами злочину (пропонує отримати неправомірну вигоду; обговорює суму неправомірної вигоди та умови її передачі тощо). Тому проведення даної НСРД відносно ОСОБА_19 можливе лише на підставі відповідного рішення прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту щодо ОСОБА_19 та ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД, зокрема аудіо-, відеоконтролю відносно ОСОБА_19 .

В той же час, як зазначалося вище, вказані рішення у матеріалах кримінального провадження відсутні. Отже, вчинення ОСОБА_25 будь-яких активних дій під час проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль, із використанням спеціальних технічних засобів фіксації інформації, тобто створення останнім умов для вчинення злочину ОСОБА_19 , за відсутності відповідного рішення прокурора та слідчого судді щодо проведення НСРД відносно ОСОБА_19 , які зафіксовані у протоколах за результатами проведення НСРД в рамках кримінального провадження № 0000069, від 28.04.2017 року, в частині, щодо ОСОБА_19 є неприпустимим. Тому, отримана таким чином інформація, яка зафіксована у протоколах за результати проведення НСРД в рамках кримінального провадження № 0000069, від 28.04.2017 року, в частині ОСОБА_19 , не може бути визнана допустимим доказом в кримінальному провадженні, оскільки дані докази отримані не в порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином прокурор не виконав свій обов`язок доказування допустимості доказів, отриманих внаслідок втручання у приватне спілкування ОСОБА_19 .

Ці обставини в сукупності свідчать про те, що органом досудового розслідування було допущено грубе порушення вимог КПК України під час проведення НСРД відносно ОСОБА_19 , а саме: останніми 27.04.2017 року було проведено НСРД контроль за вчиненням злочину відносно ОСОБА_19 із застосуванням спеціальних технічних засобів для спостереженням за його поведінкою та прийняттям ним рішень щодо вчинення злочину, за відсутності постанови прокурора та ухвали слідчого судді, не зважаючи на те, що у відповідності з вимогами ч.2 ст.246, ст.258, ст.260 КПК України негласна слідча (розшукова) дія у виді аудіо-, відеоконтролю особи, є різновидом втручання у приватне спілкування, і проводиться на підставі рішення слідчого судді, яким надано дозвіл на тимчасове обмеження прав особи, а також у відповідності до вимог ч. 4 ст. 246 КПК України, на підставі рішення прокурора. Проведення вказаних процесуальних дій за відсутності відповідного рішення слідчого судді та прокурора, тягне за собою недопустимість доказів, отриманих внаслідок проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії.

Встановлено, що стороною обвинувачення були порушені вимоги ст.ст. 246, 247, 258, 260, 271 КПК України, а тому докази, що були отримані за допомогою негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_19 - не відповідають загальним вимогам їх допустимості для доведення винуватості обвинувачених в інкримінованому йому злочині, а саме: вимогам щодо отримання доказу в установленому законом порядку із дотриманням встановленої законом форми, адже саме така форма гарантує захист прав і законних інтересів громадян, зокрема: порушення права на таємницю спілкування та невтручання в приватне (особисте) життя особи.

З огляду на викладене, зважаючи на ненадання стороною обвинувачення відповідного рішення прокурора та ухвали слідчого судді про проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_19 , ані під час виконання вимог 290 КПК України, ані під час судового розгляду, що свідчить про незаконність проведення даних НСРД відносно ОСОБА_19 , тому суд, виходячи із вимог частини 1, 2 статті 87 КПК України, приходить до висновку, що докази: протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження № 0000069, від 28.04.2017 року (т.1 а.с.223-227); протокол за результатами проведення НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину від 28.04.2017 року (т.1 а.с.228-242) та протокол за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи від 28.04.2017 року (т.1 а.с.243-257), додатками, в частині відомостей, зафіксованих щодо ОСОБА_19 , є недопустимими доказами, оскільки здобуті внаслідок істотного порушення гарантій отримання доказів, передбачених Конституцією України, міжнародними договорами щодо прав та свобод людини. Ці обставини є безумовною підставою для визнання їх недопустимими, в частині щодо проведення НСРД відносно ОСОБА_19 .

Також стороною обвинувачення в якості доказів пред`явленого обвинувачення ОСОБА_19 , наданий: протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів від 27.04.2017 року з додатком (т.1 а.с.207-209, 210-214),

Відповідно до ч. 2 ст. 106, ч. 1 ст. 273 КПК України огляд заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів та їх вручення є процесуальною дією, яка входить до складу негласної слідчої (розшукової) дії, зокрема контролю за вчиненням злочину, та проводиться з метою попередньої ідентифікації цих коштів з подальшим використання, як засобу під час проведення відповідної негласної слідчої дії, а тому вказаний протокол є недопустимим доказом, оскільки в ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що НСРД в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_19 , здобуті внаслідок істотного порушення гарантій отримання доказів, передбачених Конституцією України, міжнародними договорами щодо прав та свобод людини.

Тому суд вважає, що протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів від 27.04.2017 року з додатком (т.1 а.с.207-209, 210-214), є недопустимим доказом та не може бути покладений в основу обвинувального вироку, на підставі принципу "отруйного дерева" (або "ефект доміно"), згідно з яким визнання одного доказу недопустимим тягне невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі (рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", "Фефілов проти Росії").

Також, суд детально дослідивши протокол обшуку від 30.06.2017 року, в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , за місцем проживання ОСОБА_19 , (т.2 а.с.54-62), прийшов до висновку, що слідча (розшукова) дія обшук, була проведена прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_81 , з грубим порушенням вимог КПК України, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні обшуку.

Як вбачається зі змісту протоколу обшуку від 30.06.2017 року (т.2 а.с.57) у передгостьовій кімнаті (коридор при вході у вітальню) виявлено гаманець ОСОБА_19 , у якому містилися грошові кошти, а саме: дві купюри по 500 грн.; дві купюри по 200 грн.; одна купюра номіналом 100 грн. Загальна кількість грошових коштів, виявлених у ОСОБА_19 становить 1500 грн. Також у даній кімнаті виявлено гаманець ОСОБА_84 (дружина), у якому містились грошові кошти, а саме: 5 купюр номіналом по 50 грн.; одна купюра номіналом 100 грн.; одна купюра номіналом 20 грн.; одна купюра номіналом 10 грн.; одна купюра номіналом 200 грн., на загальну суму 580 грн. В той же час, прокурором у протоколі не зазначена інформація детального опису грошових коштів, із зазначенням їх індивідуальних ознак, а саме: серії та номеру кожної купюри, виявлених як у гаманці ОСОБА_19 , так і у гаманці ОСОБА_19 , з метою їх ідентифікації, всупереч вимогам ч. 1 ст. 234 КПК України.

Крім того, навіть в ході допиту в якості свідка прокурор ОСОБА_91 підтвердив, що він не може ідентифікувати, де саме і які купюри були ним виявлені. Дані відомості ним у протоколі не зазначалися. Це в свою чергу лише додатково свідчить про порушення вимог КПК України під час проведення обшуку.

При цьому в ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що виявивши вказані грошові кошти прокурор їх відразу не ідентифікував, а склав всі разом, розклавши в подальшому їх на журнальному столику в приміщенні іншої кімнати. Після цього розпочав складати протокол обшуку, описуючи в ньому всі виявлені грошові купюри, без будь-якого уточнення, що до місця їх виявлення. Вказане повністю підтверджується показаннями, допитаних в ході судового розгляду свідків: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , обвинуваченого ОСОБА_19 , а також відомостями, що зафіксовані у протоколі обшуку від 30.06.2017 року, а саме: на 5 аркуші протоколу (т.2 а.с.58), де прокурором викладено опис всіх, вилучених грошових купюр номіналом по 500 грн. (2 штуки); по 200 грн. (3 купюри) та по 100 грн. (2 купюри) на загальну суму 1800 гривень, без будь-якої конкретизації щодо місця, виявлення кожної із купюр із зазначенням її ідентифікаційних ознак.

При цьому, як вбачається із відомостей, що викладені далі, на 5 аркуші протоколу (т.2 а.с.58), де прокурор зазначає номер та серію кожної виявленої купюри, останній вже зазначає, що виявлено не дві купюри номіналом по 100 грн., а чотири купюри (абзац 2). При цьому прокурором уточнено щодо вищезазначеної суми, вилучених грошових купюр, додається ще дві одиниці по 100 грн. Знову не зазначаючи будь-якої інформації щодо індивідуальних ознак даних купюр, з метою їх ідентифікації. Кінцева сума, вилучених грошових коштів, становить 2000 грн. В той же час, прокурором взагалі не зазначено, які саме дві купюри по 100 гривень додаються до суми 1800 грн. При цьому останній у протоколі обшуку навіть не зазначає джерело походження даних грошових купюр, а саме: де вказані купюри були ним виявлені та вилучені. Прокурор лише зазначив у змісті протоколу, на 6 аркуші (т.2 а.с.59), що грошові кошти у сумі 1500 грн., були знайдені та вилучені у жилетці зеленого кольору, яка належить ОСОБА_19 .

Під час допиту в ході судового розгляду в якості свідка прокурор ОСОБА_91 показав, що вказані дві грошові купюри по 100 гривень, були ним виявлені також у жилетці, що належить ОСОБА_19 , однак не в гаманці, де знаходилось 1500 грн., а безпосередньо в жилетні, в одному із карманів. У зв`язку з чим, він під час складання протоколу дійсно неправильно зазначив, що у жилетці було вилучено лише 1500 грн., оскільки там було вилучено 1700 грн.

В той же час, вказані показання свідка ОСОБА_34 суд не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_32 , яка показала, що грошові кошти були виявлені виключно у гаманці, який знаходився у куртці темного кольору, що належала ОСОБА_19 , а також ще у гаманці дружини. Будь-які грошові кошти в інших місцях не вилучалися. Вказані показання свідка ОСОБА_32 повністю узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_33 , а також відомостями, що викладені у протоколі обшуку від 30.06.2017 року, тому суд вважає їх такими, що відповідає дійсності, та приймає до уваги.

При цьому, прокурор ОСОБА_91 під час надання показань зазначив, що він не може з точністю ідентифікувати, що ці дві купюри по 100 грн., про які зазначено на а.с.58 т.2 протоколу обшуку, це саме ті, які зазначені у переліку грошових купюр номіналом по 100 грн. у змісті протоколу вище.

Зазначені обставини свідчить про суттєву невідповідність даних, що зафіксовані у змісті протоколу обшуку, фактичним обставинам проведення обшуку, встановлених в ході судового розгляду, зі змісту якого неможливо встановити, де саме прокурором було виявлено та вилучено додатково ще дві купюри номіналом по 100 гривень, що є неприпустимим, оскільки суперечить вимогам, закріплених в КПК України. Так, у протоколі обшуку повинно бути зафіксовано хід дій у точній послідовності як вони безпосередньо проводилися під час слідчої дії. Вказана невідповідність лише додатково ставить під сумнів достовірність відомостей, викладених у протоколі обшуку.

Також, як вбачається із показань свідків ОСОБА_32 та ОСОБА_33 останні однозначно, без будь-яких сумнівів та вагань, зазначили, що гаманець з грошовими коштами, був виявлений та вилучений у куртці темного кольору, яка висіла на вішалці при вході, що належала ОСОБА_19 . При цьому, навіть прокурор ОСОБА_91 в ході його допиту, надаючи вільні показання, також зазначив, що гаманець ОСОБА_19 був виявлений у куртці темного кольору, і виключно на уточнюючи питання сторін кримінального провадження, останній зазначив, що гаманець був у жилетці.

Суд звертає увагу, що куртка і жилетка хоч і являються різновидами верхнього одягу, однак які мають істотні відмінності у зовнішньому вигляді, зокрема відсутність рукавів у жилетці, а тому їх майже неможливо переплутати. Крім того, ще і колір, зазначеної свідками куртки, суттєво відрізнявся від кольору жилетки про яку йдеться у змісті протоколу обшуку.

Ці обставини, в свою чергу свідчать про те, що у змісті протоколу обшуку від 30.06.20177 року прокурором ОСОБА_81 не відображено всіх точних відомостей щодо місця виявлення грошових коштів, які були вилучені ним в результаті проведення даної слідчої дії, що є неприпустимим. Це лише додатково свідчить про те, що під час проведення обшуку за місцем проживанням ОСОБА_19 прокурором було допущено грубе порушення вимог КПК України.

Так, встановлені вищезазначені суперечності у змісті протоколу показам свідкам, які суд вважає достовірними, а також відсутність у протоколі обшуку відомостей про точне місце виявлення грошових коштів в ході проведення обшуку та інформації щодо детального їх опису, із зазначенням індивідуальних ознак, а саме: номіналу кожної купюри, її серії та номеру, суперечить вимогам ч. 1 ст. 234 КПК України. Це в свою чергу позбавляє суд можливості пересвідчитися в тому, що грошові кошти, про які зазначено у протоколі обшуку від 30.06.2017 року, були безпосередньо виявлені у квартирі за місцем проживання ОСОБА_19 , а саме: у його гаманці.

В той же час, встановлення походження грошових коштів, які використовувались під час проведення слідчих дій, та виявлення їх у обвинуваченого, і особливо в кримінальних провадженнях щодо отримання неправомірної вигоди, має суттєве значення, що має доводиться стороною обвинувачення, на підставі належних та допустимих доказів. Однак, протокол обшуку, складений з порушенням вимог КПК України, не може прийматися судом до уваги, на підтвердження даних обставин.

При цьому, згідно п. 9 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом від 27.08.2010 року №51/401/649/471/23/125 Генерального прокурора України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України, усі вилучені предмети, цінності і документи пред`являються понятим та іншим учасникам слідчої дії. У необхідних випадках зазначені об`єкти упаковуються для уникнення їх пошкодження, неконтрольованого доступу до них та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, прокурора, працівника апарату суду, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається в протоколі. Тобто з даних норм законодавства слідує, що до складу слідчої (розшукової) дії обшук входять також дії щодо належного упакування речей і документів, які вилучаються за результатами її проведення, із обов`язковим внесенням цих відомостей до протоколу.

Також відповідно до п. 3, 4 розділу "Загальні положення" Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані. Спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення.

В той же час, як вбачається зі змісту протоколу обшуку від 30.06.2017 року (т.2 а.с.54-62) в ньому вказано лише, що всі матеріали і документи, виявлені за результати проведення даної слідчої дії, були вилучені в присутності понятих та учасників слідчої дії. Однак, будь-які відомості з приводу того, що вказані матеріали, а саме: грошові кошти, та документи, кожен окремо, поміщалися до індивідуальних пакетів чи конвертів, які б, в свою чергу, були упаковані, опечатані та засвідчені підписами понятих, учасників слідчої дії, прокурора та печаткою відповідного органу досудового розслідування, у встановленому законом порядку, в протоколі обшуку відсутні. Навіть відсутні відомості про те, у який спосіб були упаковані вилучені грошові кошти.

При цьому суд звертає увагу, що допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_87 та ОСОБА_89 , хоч і підтвердили факт того, що за результатами проведення обшуку прокурором було вилучено грошові кошти, однак останні не змогли зазначити не спосіб їх упаковки, не суму вилучених грошових коштів, ні купюр, які були вилучені. Так само останні не підтвердили факту того, щоб вони своїми підписами посвідчували пакет, всередині якого містилися грошові кошти. Вказані відомості відсутні і в змісті протоколу обшуку.

Також, суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_34 , в частині того, що виявлені в ході обшуку грошові кошти були поміщені до окремого поліетиленового пакету, який було опечатано та посвідчено у відповідності до вимог законодавства, оскільки вони спростовуються вищезазначеними доказами. При цьому наявність додатку до протоколу обшуку, а саме: опис речей, предметів та документів, що вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.с.61-62) жодним чином не підтверджує факт того, що вилучення речей, зокрема грошових коштів, та документів за результатами проведення даної слідчої дії, відбувалося у спосіб, передбачений вимогами чинного законодавства. У вказаному описі міститься виключно перелік виявленого та вилученого майна за результатами проведення обшуку.

Це в свою чергу беззаперечно свідчить про те, що прокурором, всупереч вимогам ч. 7 ст. 236 КПК України, виявлені в ході обшуку 30.06.2017 року, грошові кошти не були належним чином у передбаченому законом порядку упаковані, опечатані та засвідчені підписами понятих, всіх учасників слідчої дії, прокурора та печаткою відповідного органу досудового розслідування, у встановленому законом порядку, з метою запобігання їх втраті, знищенню, зміні та підміні, всупереч вимогам ч. 5 ст. 237 КПК України.

При цьому, виявлені під час проведення обшуку абсолютно всі грошові кошти були складені разом, без будь-якого їх розподілу, в подальшому розкладені на журнальному столику в іншій кімнаті, не будучи ніяким чином ідентифіковані, де неодноразово перекладалися та перемішувалися, як прокурором, так оперативними працівниками, що безпосередньо підтвердив в ході допиту свідок ОСОБА_91 , і лише після цього здійснювався опис грошових купюр. Тобто, серії та номери, виявлених грошових купюр в ході обшуку 30.06.2017 року, до їх опису після завершення слідчої дії, є невідомими, оскільки не були відразу належним чином, у відповідності до вимог КПК України, описані прокурором із зазначенням серії та номеру кожної купюри та упаковані.

З огляду на вищевикладене встановлено, що вилучення грошових коштів під час проведення обшуку 30.06.2017 року (т.2 а.с.54-62), які в подальшому були визнані речовими доказами, було здійснено прокурором, з грубим порушенням вищезазначених вимог КПК України, що є неприпустимим. Це в свою чергу свідчить про те, що органом досудового розслідування речові докази у вказаному провадженні були отримані з порушенням порядку, встановленого КПК України, оскільки не було належним чином забезпечено належне їх вилучення, відразу після виявлення, з метою уникнення неконтрольованого доступу до них.

Таким чином, виходячи, із наданих стороною обвинувачення, доказів, які судом ретельно досліджено та аналіз, яких наведено вище, однозначно встановлено, що вилучення грошових коштів під час проведення слідчої дії обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , за місцем проживання ОСОБА_19 , проведено прокурором з істотним та очевидним порушенням процесуального порядку їх вилучення, оскільки прокурором відразу після виявлення грошових коштів не зроблено їх детального опису із зазначенням їх індивідуальних ознак, а саме: серії та номеру кожної купюри, що в свою чергу позбавляє суд можливості, перевірити, що грошові купюри номіналом по 200 гривень: ПЗ 0004324, АГ0538758, та номіналом 100 гривень ЕЯ9920820, дійсно були вилучені у гаманці ОСОБА_19 . При цьому допитані в ході судового розгляду свідки: як прокурор ОСОБА_91 , так і ОСОБА_87 , так і ОСОБА_89 (поняті) не могли підтвердити факт того, що вказані купюри були дійсно виявлені у гаманці ОСОБА_19 .

Тому вилучені під час такого обшуку грошові кошти є недопустимими доказами, оскільки зазначена процесуальна дія проводилася з порушенням вимог закріплених у кримінальному процесуальному законодавстві, без забезпечення їх належної ідентифікації та упакування безпосередньо після їх виявлення з метою уникнення несанкціонованого та вільного доступу до них, а також їх підміни.

Також в ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що у проведенні обшуку у квартирі АДРЕСА_6 , приймали участь, окрім зазначених у протоколі обшуку від 30.06.2017 року, і інші особи. Як вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_19 , останній показав, що після того, як двері до його квартири відкрили примусово, то відразу зайшло декілька оперативних працівників (спецпризначенці) із зброєю, наказавши лягти йому обличчя на підлогу, що він зробив, а тому, що далі відбувалося в приміщенні квартири не бачив. Потім вже через декілька хвилин до приміщення квартири зайшов прокурор, поняті та два оперативних працівники СБУ. Вказані показання обвинуваченого ОСОБА_19 повністю узгоджуються і з показаннями свідка ОСОБА_34 , які підтвердив, що дійсно перед початком обшуку до приміщення квартири зайшли два працівники спецпідрозділу "Альфа", які перевіряли квартиру на безпечність проведення слідчої дії, де вони перебували пару хвилин (1-2). Дії працівників спецпідрозділу в цей момент він не бачив і не контролював, оскільки перебував поряд із приміщенням квартири. Тому, що саме відбувалося у квартирі йому невідомо. Підтвердив, надання останніми вказівок особам, що перебувають у приміщенні квартири, лягти обличчя на підлогу. Після того як працівники спецпідрозділу вийшли із приміщення квартири, то зайшов він разом із понятими та двома оперативними працівниками. Вказані працівники спецпідрозділу весь час були присутніми під час проведення обшуку, знаходячись поряд із вхідними дверима, або перед ними, або за ними, забезпечуючи безпеку проведення слідчої дії.

Крім того, як показали свідки ОСОБА_87 , ОСОБА_89 та ОСОБА_91 перед тим як відкрити вхідні двері до квартири ОСОБА_19 , у примусовому порядку, йому було повідомлено та роз`яснено, що відбувається слідча дія обшук.

З огляду на вищевикладене судом безсумнівно встановлено, що під час проведення 30.06.2017 року обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , вказаної слідчої дії, приймали участь як оперативні працівники - працівники спецпідрозділу "Альфа". Крім того, сторона обвинувачення підтвердила вказаний факт.

В той же час як вбачається зі змісту протоколу обшуку від 30.06.2017 року (т.2 а.с.54-62), в ньому відсутні відомості про присутність вищезазначених осіб під час проведення вказаної дії, і вказаний протокол ними не підписаний як учасниками вказаної процесуальної дії, що в свою чергу однозначно свідчить про порушення правил складання протоколу слідчої (розшукової) дії - обшук, а тому викликає у суду сумніви у дійсності та вірогідності, викладених у вказаному протоколі відомостей.

Крім того, участь працівників оперативних підрозділів - працівників спецпідрозділу "Альфа", при проведенні обшуку, які не є учасниками кримінального провадження і знаходились в квартирі при проведенні обшуку, не маючи передбачених КПК України підстав, свідчить про порушення права громадянина ОСОБА_19 на недоторканість житла, передбаченого ч. 1 ст. 30 Конституції України. Це в свою чергу розцінюється судом як порушення вимог КПК України та має наслідком застосування ст. 86 КПК України щодо отримання цього доказу з порушеннями, передбаченими КПК України.

Також, як вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_19 , грошові кошти у сумі 1500 грн., які були вилучені в ході обшуку в його жилетці йому не належать та їх походження йому невідомо. Вказані грошові кошти в його присутності виявлені не були, він їх побачив лише як прокурор розклав на столику, в іншій кімнаті. Аналогічного змісту зауваження було зазначено ОСОБА_19 і у протоколі обшуку від 30.06.2017 року. В той же час, дані показання обвинуваченого ОСОБА_19 стороною обвинувачення залишились не спростовані.

При цьому, з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин, а саме, що ще до початку обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , декілька хвилин знаходилось два працівники спецпідрозділу "Альфа", без будь-якого контролю за їх діями, що підтвердив свідок ОСОБА_91 , навіть з боку власника, оскільки ОСОБА_19 лежав обличчям на підлозі, що в свою чергу давало їм можливість без перешкодного доступу до приміщення квартири, а також те, що грошові кошти були виявлені відразу, на початку обшуку, в жилетці, яка висіла на вішалці, прямо при вході до квартири, і їх не було прокурором відразу описано: із зазначенням серії та номеру кожної купюри та забезпечено їх належне упакування, то, суд прийшов до висновку, що твердження обвинуваченого ОСОБА_19 про те, що походження грошових коштів, які були виявлені в квартирі в ході проведення її обшуку, працівниками правоохоронних органів йому невідоме, останні могли їх йому підкинути, не позбавлене здорового глузду, оскільки не були спростовані, що породжує обґрунтований сумнів стосовно доведеності обвинувачення, а тому вказаний доказ не може прийматися судом до уваги.

Крім того, як вбачається із протоколу обшуку від 30.06.2017 року в якості понятих були залучені свідки ОСОБА_87 та ОСОБА_93 .

Відповідно до частини 7 статті 223 КПК України понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Як вбачається із показань як свідка ОСОБА_32 , так і свідка ОСОБА_33 , останні показали, що близько 12:00 год. вони перебували неподалік станції метро "Золоті ворота", де працівник СБУ запропонував взяти участь в слідчій дії в якості понятих, на що вони погодилися. При цьому останні однозначно стверджували, що це все відбувалося ближче до обіду, десь о 12:00 чи 13:00 годині.

В той же час, як вбачається із протоколу обшуку від 30.06.2017 року, дана слідча дія розпочалася о 07:30 хв. При цьому, як беззаперечно встановлено в ході судового розгляду обшук розпочався не відразу по прибуттю до квартири, а пізніше, у зв`язку із входженням до квартири у примусовому порядку. Це в свою чергу свідчить про те, що до квартири АДРЕСА_6 , учасники слідчої дії обшук, зокрема і поняті, прибули близько 07:00 год. 30.06.2017 року. Це також підтвердив і свідок ОСОБА_94 .

Таким чином, показання свідків ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , в частині того, що близько 12:00 год. вони перебували поряд із станцією метро "Золоті ворота", де їх запрошено взяти участь в слідчій дії обшук в якості понятих, суд вважає недостовірними, так як вони повністю спростовуються даними протоколу обшуку від 30.06.2017 року.

При цьому, враховуючи, що в ході судового розгляду встановлено, що поняті ОСОБА_87 та ОСОБА_89 перебували поряд із приміщення квартири, де проводився обшук, точно близько 07:00 год., а залучені до проведення даної слідчої дії були ще раніше (близько 06:00 год.), що не могло сприйматись останніми як обідня пора дня. Це в свою чергу лише викликає у суду сумніви щодо достовірності показань даних свідків.

Крім того, як встановлено в ході судового розгляду свідки ОСОБА_87 та ОСОБА_89 не проживають поряд із станцією метро "Золоті ворота", де їм, із їх слів, було запропоновано бути понятими, а тому останнім необхідно було доїхати до вказаного місця. Разом з тим, слід зазначити, що громадський транспорт в м. Києві, починає працювати із 6 годину ранку. Послугами таксі вказані свідки не користувалися. Тобто, свідки ОСОБА_87 та ОСОБА_89 навіть фізично не могли перебувати поряд із станцією метро "Золоті ворота" близько 06:00 год. (відповідно до показів свідка ОСОБА_91 час початку збору всіх учасників слідчої дії), із врахуванням їхнього місця проживання, яке знаходяться на досить значній відстані, від даної станції метро. Таким чином, свідки ОСОБА_87 та ОСОБА_89 не були випадковими особами запрошеними в якості понятих, а останніх відразу було доставлено працівниками правоохоронного органу до місця проведення обшуку. Це в свою чегу свідчиь про те, що останні були попередньо знайомі з працівниками правоохоронних органів, які залучили їх до участі в слідчій дії в якості понятих.

В той же час, знайомство свідків ОСОБА_32 та ОСОБА_33 із працівниками правоохоронних органів, які брали участь в проведенні обшуку в квартирі АДРЕСА_6 , ставить під розумний сумнів результат слідчої дії за їх участі, оскільки вказані особи можуть з будь-яких причин залежати від працівників поліції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що свідки ОСОБА_87 та ОСОБА_89 , являються особами, які взаємодіють з працівниками правоохоронних органів, у зв`язку з чим були особами заінтересованим в результатах кримінального провадження, а тому, виходячи з положень частини 7 статті 223 КПК України, не повинні були запрошуватися слідчим в якості понятих при проведенні вищезазначеної слідчої дії.

Ці обставини в сукупності однозначно вказують на те, що слідча (розшукова) дія обшук, та процесуальна фіксація (оформлення) ходу і результатів даної слідчої дії, яка відображена у згаданому протоколі обшуку від 30.06.2017 року, була проведена прокурором ОСОБА_81 , з грубим порушенням вищезазначених вимог КПК України.

Тому, наведені обставини тягнуть за собою визнання недопустимими доказами даних, які містяться у протоколі обшуку від 30.06.2017 року та грошових коштів, виявлених та вилучених в ході такого обшуку, які були слідчим визнані речовими доказами, на підставі постанови старшого слідчого військової прокуратури Київської гарнізону ОСОБА_76 від 07.07.2017 року про визнання речовими доказами та передачу на відповідальне зберігання.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що заявлене, в ході судового розгляду, захисником обвинуваченого ОСОБА_19 адвокатом ОСОБА_21 клопотання, підтримане обвинуваченим, про визнання протоколу обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_6 від 30.06.2017 року (т.5 а.с.17-20), у зв`язку з тим, що він був одержаний з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_19 - адвоката ОСОБА_21 про недопустимість вищевказаного протоколу обшуку, з підстав того, що не було надано можливість одержати правничу допомогу, про що було також зазначено ОСОБА_19 в протоколі обшуку, суд вважає необґрунтованими.

Так, як вбачається зі змісту протоколу обшуку, то у даній слідчій дії участь адвокат дійсно не приймав. В той же час, відповідно до показань свідка ОСОБА_34 на момент проведення обшуку адвоката не було. Адвокат ОСОБА_19 прибув вже після проведення обшуку та завершення складання протоколу обшуку, тому його і не було залучено до участі в даній слідчій дії. Вказані показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які показали, що адвокат прибув до приміщення квартири, після завершення обшуку, а тому суд приймає їх до уваги.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 236 КПК України для участі у проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу. Із зазначеного вбачається, що хоча особа, уповноважена на проведення обшуку зобов`язана допустити захисника до проведення відповідної слідчої дії, у разі якщо останній виявив таке бажання, та це пов`язано із наданням правової допомоги його клієнту, проте запрошення адвоката до участі у проведенні обшуку не є обов`язком особи, яка уповноважена на його проведення. Суду не надано доказів того, що під час виконання ухвали про дозвіл на обшук мало місце недопущення адвоката до цієї слідчої дії. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 87 КПК України факт недопущення до участі в обшуку саме адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження. Водночас, із даних протоколу обшуку та показань свідків встановлено, що адвокат ОСОБА_21 прибула до приміщення квартири, після завершення слідчої дії.

Також суд не бере до уваги твердження адвоката ОСОБА_21 щодо недопустимості протоколу обшуку від 30.06.2017 року з підстав того, що обшук було здійснено особою, яка не зазначена в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, з огляду на наступне.

Так, виходячи із системного тлумачення норм КПК України, суд вважає, що до компетенції слідчого судді не належить визначення конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати обшук. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 725/1199/19 від 07.10.2020 року.

Однак, зазначення в резолютивній частині ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку персонального переліку слідчих чи прокурорів, яким надається дозвіл на проведення обшуку, що включені до слідчої групи та групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у відповідному провадженні, не є визначенням слідчого чи прокурора, а є встановленням уповноважених осіб на здійснення відповідної слідчої дії у даному провадженні, що забезпечує належний порядок її проведення. Адже під час проведення обшуку пред`являється тільки відповідна ухвала, натомість не передбачена можливість перевірки особою, яка володіє житлом чи іншим володінням, повноваження конкретного слідчого чи прокурора у даному провадженні. З огляду на викладене, зазначення в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку конкретних слідчих чи прокурора не несе в собі жодного порушення закону, навпаки, сприяє захисту прав особи, яка володіє житлом чи іншим володінням.

Також щодо посилань сторони захисту на неналежне встановлення осіб понятих, залучених до проведення обшуку 30.06.2017 року, то відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України протокол складається із вступної частини, до якої серед іншого, вносяться відомості про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання). Із зазначеного вбачається, що слідчий або прокурор, який проводить обшук, повинні внести до протоколу анкетні дані усіх учасників слідчої дії. Однак, у КПК України не передбачено порядку встановлення особи понятого, так само як і обов`язку останнього пред`явити іншим учасникам слідчої дії документ, який посвідчує його особу. Крім того, у протоколі проведення обшуку містяться анкетні дані понятих ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які під час їх допиту судом як свідків, підтвердили свою участь під час проведення обшуку.

Решта посилань сторони захисту щодо того: на час винесення ухвали про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_19 від 14.06.2017 року, прокурора ОСОБА_34 не було включено до групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні; ненадання ОСОБА_19 прокурором перед початком обшуку постанови про призначення прокурорів у даному кримінальному провадженні; здійснення обшуку прокурором та оперуповноваженими без рукавичок, на переконання суду, є не обґрунтованими припущеннями. Оскільки такі твердження, на які посилається сторона захисту, беззаперечно не доводять відповідні факти.

В той же час, суд звертає увагу, що всі інші докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_19 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за епізодом від 27.04.2017 року, а саме: протокол огляду речей та предметів від 07.07.2017 року (т.2 а.с.63-65, 66-72), постанова про визнання речовими доказами та передачу на відповідальне зберігання від 07.07.2017 року (т.2 а.с.73-74) та висновок експерта № 552/1 від 06.09.2017 року (т.2 а.с.88-93) є похідним, оскільки є фактичними даними, отриманими внаслідок проведення слідчих дій з речами та предметами, вилученими під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_19 , який проведено з істотними порушеннями вимог КПК України.

Також у ч. 5 ст. 101 КПК України зазначено, що висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

Враховуючи вищевикладене, практику Європейського суду з прав людини та концепцію "плодів отруєного дерева", а також, що негласні слідчі (розшукові) дії відносно ОСОБА_19 , а також обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_6 за місцем його проживання, проведені з порушенням вимог чинного законодавства, судом дані речові докази визнаються недопустимими, оскільки здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, і як наслідок: протокол огляду речей та предметів від 07.07.2017 року (т.2 а.с.63-65, 66-72), постанова про визнання речовими доказами та передачу на відповідальне зберігання від 07.07.2017 року (т.2 а.с.73-74) та висновок експерта № 552/1 від 06.09.2017 року (т.2 а.с.88-93) суд визнає недопустимими доказами.

Також, надаючи аналіз протоколу проведення слідчого експерименту від 20.09.2017 року (т.2 а.с.123-127), за участю свідка ОСОБА_25 , суд враховує, що дані викладені в ньому спростовуються показаннями, допитаного в ході судового розгляду, свідка ОСОБА_25 , в яких останній не підтвердив, що обговорював будь-які фінансові питання із інпектором з приводу оформлення його товару, зазначивши, що інспектори митниці жодного разу неправомірної вигоди від нього не просили. Повідомити обставини того, кому саме з інспекторів і спосіб передачі грошових коштів, не зміг. Не підтвердив того, що він передавав неправомірну вигоду саме інспектору ОСОБА_19 . Тому дані обставини слід тлумачити на користь обвинуваченого відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України.

В той же час, за змістом ч. 1 ст. 240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Дані обставини свідчать про те, що при проведенні слідчого експерименту не можуть бути отримані нові відомості, а вони лише перевіряються і уточнюються, а тому даний доказ, як самостійний вид доказу, який не узгоджується з іншими доказами по справі, особливо показаннями особи, яка приймала участь в ньому, не може бути покладений в основу вироку.

В такому випадку суд, також звертає увагу, що за своєю правовою природою проведення слідчого експерименту може бути віднесено до "позасудових показань", які з врахуванням положень ч. 4 ст. 95 КК України, повинні бути перевірені в судовому засіданні і які в даному випадку не узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_25 , які він надав в суді. У зв`язку із чим, суд не може встановити вину обвинувачених за епізодом від 27.04.2017 року лише на підставі слідчого екперементу, що буде відповідати меті ч. 4 ст. 95 КПК України.

Такий підхід щодо оцінки слідчого експерименту висловив і Верховний Суд у своїй постанові від 29.10.2019 року по справі № 515/2020/16-к.

Крім того, як вбачається зі змісту даного протоколу слідчого експерименту, проведеного із свідком ОСОБА_25 , від 20.09.2027 р. (т.2 а.с.123-127), під час проведення даної слідчої дії, фактично здійснено допит ОСОБА_25 , а не проведено відтворення дій, обстановки, обставин певної події, як це передбачено ст. 240 КПК України. При цьому, обставини, викладені у даному протоколі слідчого експерименту щодо передачі грошових коштів ОСОБА_25 , в ході його допиту в якості свідка, не підтвердив.

З огляду на вищевикладене, суд не примає до уваги відомості, що містяться у протоколі слідчого експерименту від 20.09.2017 року (т.2 а.с.123-127), за участю свідка ОСОБА_25 , а тому відкидає даний доказ та не може його покласти в основу обвинувального вироку.

Також показання свідка ОСОБА_25 , надані в ході його допиту, не свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_19 злочину щодо отримання неправомірної вигоди у розмірі 4 000 грн. 27.04.2017 року, оскільки будь-яких обставин щодо безпосереднього отримання ОСОБА_19 в робочому кабінеті митниці грошових коштів у розмірі 4000 грн. останній не підтвердив. Він навіть не зміг підтвердити чи спілкувався з інспектором ОСОБА_19 , зазначивши лише, що бачив його. Також останній показав, що жодного разу, будь-який інспектор митниці під час здійснення митного оформлення його товару, як до початку, так і після його завершення, грошових коштів у нього не просив та нічого з даного приводу не казав.

В той же час показання свідка ОСОБА_25 , в частині того, що він передав грошові кошти у сумі 4000 чи 5000 грн. якомусь інспектору митниці, не можуть бути підтвердженням винуватості обвинуваченого ОСОБА_19 у вчиненні, інкримінованого йому злочину, оскільки останній чітко не вказав, що передав ці кошти ОСОБА_19 в якості неправомірної вигоди. При цьому за відсутності інших об`єктивних підтверджень обставин, про які суду показав свідок ОСОБА_25 , сторона обвинувачення в умовах змагальності судового процесу не довела перед судом переконливості показань останнього, тому його показання, в цій частині, суд оцінює критично та не може покласти в основу обвинувального вироку, оскільки засудження обвинуваченого не може ґрунтуватися виключною на припущеннях сторони обвинувачення, які доказами з інших джерел, досліджених у судовому засіданні, не підтверджуються або визнані судом недопустимими.

Також, показання свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_35 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , будь-яких фактичних даних, які б підтверджували суть обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_19 , не містять, оскільки вони не були безпосередніми свідками скоєння кримінального правопорушення, а тому судом не приймаються.

З огляду на вищевикладене, надані стороною докази не можуть бути застосовані як докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_19 у скоєні зазначеного та інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Таким чином, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_19 обвинувачення, у зв`язку з чим у суду виникли обґрунтовані розумні сумніви щодо винуватості останнього у вчиненні, інкримінованого йому злочину.

Суд також враховує, що відповідно до відеозапису, отриманого в ході негласної слідчої (розшукової) дії, проведеної 27.04.2017 року, де зафіксована вищезазначена зустріч ОСОБА_17 та ОСОБА_25 , зміст їхніх розмов свідчить, що вже до цієї зустрічі 27.04.2017 між ОСОБА_17 та ОСОБА_25 мали місце розмови щодо обговорення та вирішення питання щодо не створення перешкод під час митного оформлення товарів, що надійшли ОСОБА_25 , на митному пості "Бориспіль-аеропорт" за надання неправомірної вигоди, в майбутньому, про що детально зазначено вище у мотивувальній частині вироку. Однак, цей доказ не доводить того, що ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_19 , під час зустрічі 27.04.2017 висловив вимогу ОСОБА_25 передати ОСОБА_19 неправомірну вигоду в розмірі 4000 грн. за не створення перешкод під час здійснення митного оформлення товарів, які полягають у не застосуванні форм митного контролю. Крім того, як встановлено в ході судового розгляду, під час здійснення митного оформлення товару ОСОБА_25 27.04.2017 року форми митного контрою застосовувались у виді проведення митного огляду товару.

Зважаючи на таке, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду не встановлено достатніх, належних та допустимих доказів для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_19 поза розумним сумнівом, а тому цій частині обвинувачення не знайшло свого підтвердження.

При цьому суд враховує правову позицію щодо визнання винності особи "поза розумним сумнівом" та визначення "стандартів доказування", висловлену Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 по справі № 688/788/15-к, в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, суд вважає, що представлені до суду стороною обвинувачення докази здобуті з тими порушеннями кримінального процесуального закону, які підривають довіру щодо їх достовірності. А тому використання цих доказів не буде відповідати вимогам справедливого судочинства. Представлені стороною обвинувачення докази не є настільки переконливими, що давало б суду підстави дійти висновку про винуватість обвинувачених за епізодом від 27.04.2017 року "поза розумним сумнівом".

З урахуванням викладеного, даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд вважає, що доводи обвинувачення, в частині предявленого обвинувачення ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на припущеннях та на доказах, здобутих з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, які не відповідають критеріям допустимості і законності, і ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення.

Сумнівний характер вчинення обвинуваченими ОСОБА_19 , інкримінованого йому кримінального правопорушення не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях, які наведені вище.

Аналізуючи, надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх достатності, для визнання ОСОБА_19 винними у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного належного та допустимого доказу того, що 27.04.2017 року головний державний інспектор ВМО № 5 м/п "Бориспіль-аеропорт" ОСОБА_17 у ході розмови із ОСОБА_25 познайомив останнього із черговим інспектором в той день ОСОБА_19 , у якого під час здійснення митного оформлення товарів виник злочинний умисел на одержання від ОСОБА_25 неправомірної вигоди, та вподальшому отримав від ОСОБА_25 неправомірну вигоду за те, що він, як службова особа, використовуючи, надану йому владу та своє службове становище, забезпечать безперешкодне митне оформлення товарів, які надійшли ОСОБА_25 27.04.2017 року.

З урахуванням того, що сторона обвинувачення не надала суду переконливих доказів вчинення 27.04.2017 року одержання ОСОБА_19 як службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення ним як службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади чи свого службового становища, суд приходить до висновку про необюхдіність виправдання останнього у зв`язку з недоведеністю вчинення зазначеними обвинуваченим інкримінованого йому злочину. Так, судом невстановлено беззаперечних доказів для притягнення указаних обвинуваченого до кримінальної відповідальності та ухвалення обвинувального вироку, як і не доведено стороною обвинувачення "поза розумним сумнівом" вчинення ОСОБА_19 злочину, у скоєнні якого він обвинувачувались за епізодом від 27.04.2017 року. Тому обвинувачений підлягає визнанню невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправданню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

В той же, час, як зазначалося вище, суд, оцінивши докази, які є належними та допустимими, в їх сукупності, прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України за епізодом від 15.06.2017 року, в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та свого службового становища.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_17 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України (за епізодом від 15.06.2017 року), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції станом на 05.01.2017 року).

Судом враховується те, що ОСОБА_17 вчинив умисний нетяжкий злочин, за який передбачено основне покарання (санкція стантті в редакції станом на 05.01.2017 року) у виді штрафу від 1000 до 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років. Окрім того, санкція ч. 1 ст. 368 КК передбачає додаткове покарання.

Суд також враховує, що злочин, який вчинений ОСОБА_17 відноситься до корупційних, для якого хактерні корисливий мотив та прагнення незаконного збагачення. При цьому, суд враховує ще характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим ОСОБА_17 злочину, об`єктом якого, зокрема, є авторитет органів державної влади і їх посадових осіб, які належним чином здійснюють функції держави у зв`язку із посадою на основі передбачених нормами Конституції та законів України організаційно-розпорядчих функцій та повноважень. Відповідні обставини суттєво впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину в бік її підвищення.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_17 вказує на те, що він раніше не судимий, після вчинення злочину - з 2017 року не вчиняв протиправних дій, має місце реєстрації та місце постійного проживання, де характеризуються з позитивної сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, одружений, має вищу освіту, близько 20 років працював у митних органах, де за час роботи зарекомендував себе як відповідальний та добропорядний працівник. Ці обставини позитивно характеризують ОСОБА_17 як особу, яка має гарну репутацією.

Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.

За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений ОСОБА_17 ввів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень від головуючого не отримував, виконував покладені на нього обов`язки.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Виходячи із засад призначення та індивідуалізації покарання, зважаючи на суспільну небезпеку корисливого корупційного злочину та об`єкт посягання, вчиненого у сфері службової діяльності, з урахуванням форми, виду, ступеня вини обвинуваченого, мотивації кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку останнього під час вчинення кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після його вчинення, загальний розмір неправомірної вигоди, який є незначний (4000 грн.), відсутність тяжких наслідків від вчиненого, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_17 , суд вважає за доцільне призначити найбільш суворе покарання, визначеного санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Щодо додаткового покарання, то з метою ефективного запобігання вчинення нових корупційних злочинів, суд вважає за необхідне застосувати у якості додаткового покарання позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських або організаційно-розпорядчих повноважень на підприємствах, організаціях, установах державної та комунальної власності строком на три роки.

Так, суд переконаний, що дана міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_17 , є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. Також, на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Разом з тим, суд враховує положення ст. 49 КК України, згідно з якими особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: пять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст. ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до частини 5 статті 74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Так, у постанові від 12 листопада 2019 р. Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального у справі № 566/554/16-к, провадження № 51-2110км19, зазначено, що якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі частини 5 статті 74, статті 49 КК може звільнити від нього засудженого. Звільнення від покарання на наведеній підставі (ч. 5 ст. 74 КК України) застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до статті 49 КК. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та частини 5 статті 74 вказаного Кодексу.

З огляду на вищевикладені норми законодавства, враховуючи, що в ході судового засідання вина обвинуваченого ОСОБА_17 знайшла своє підтвердження, хоча обвинувачений не визнавав своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції станом на 05.01.2017 року), і просив постановити виправдувальний вирок за відсутністю в його діях складу злочину, і це об`єктивно підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, та на момент постановлення вироку закінчились строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_17 до кримінальної відповідальності, так як обвинувачений вчинив кримінально карані діяння 15.06.2017 року, то суд вважає, за необхідне звільнити його від призначеного судом покарання, на підставі положень ч.5 ст.74 КК України.

Запобіжні заходи, обрані у відношенні ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2017 року (т.1 а.с.144-147), у вигляді особистого зобов`язання, підлягають скасуванню.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_17 на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 1 485 грн. 60 коп., що є документально підтвердженим за матеріалами судової справи.

В той же час, відповідно до ст. 15 Закону України "Про судову експертизу", ст. 124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у даному кримінальному провадженні за епізодом від 27.04.2017 року, в розмірі 1 584 грн. 80 коп., слід віднести на рахунок держави, оскільки суд прийшов до переконання про необхідність ухвалення виправдувального вироку щодо обвинувачених за епізодом від 27.04.2017 року.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 318, 322, 337, 342-353, 358, 363-368, ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2 ст. 371, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374-376 КПК України, ст.ст. 5, 12, 50, 53, 65-69, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_17 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції станом на 05.01.2017 року), та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських або організаційно-розпорядчих повноважень на підприємствах, організаціях, установах державної та комунальної власності, строком на три роки.

Звільнити ОСОБА_17 від виконання призначеного основного та додаткового покарання за ч.1 ст. 368 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України.

ОСОБА_19 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Запобіжний захід, обраний у відношенні ОСОБА_17 , на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2017 року, у вигляді особистого зобов`язання, - скасувати.

Запобіжний захід, обраний у відношенні ОСОБА_19 , на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2017 року, у вигляді особистого зобов`язання, - скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні, після набрання вироком суду законної сили, а саме: штани (брюки) з форменого одягу ОСОБА_17 ; чорну сумку ОСОБА_17 , які вилучені під час проведення обшуку 15 червня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 ; грошові кошти, а саме: дві банкноти номіналом по 200 грвень з серією та номерами: "АГ 0538758", "ПЗ 0004324" та одна банкнота номіналом 100 гривень з серією та номером "ЕЯ 9920820", - залишити зберігати при матеріалах судового кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), - на користь держави України, - 1 485 (одну тисячу чотириста вісімдесят п`ять) гривень 60 коп., процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів в кримінальному провадженні № 0000069 (за епізодом від 15.06.2017 року).

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в кримінальному провадженні № 0000069 (за епізодом від 27.04.2017 року), в розмірі 1 584 (одна тисяча п`ятсот вісідесят чотири) гривні. 00 коп., віднести на рахунок Держави України.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору.

Суддя ОСОБА_1