КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000778 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , 30.01.2018 року приблизно о 07 год. 30 хв., прибула до магазину «Фоззі» за адресою: м. Київ, просп. С. Бандери 23, де, проходячи по торгівельному залу даного магазину, у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить TOB «Експансія».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення _______________________________________________
Справа №11-кп/824/408/2022 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1
чужого майна, ОСОБА_6 , таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, задля власного збагачення, впевнившись в тому, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, перебуваючи у торгівельному залі магазину «Фоззі», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, 23, скориставшись неуважністю працівників магазину, з полиці стелажу взяла наступний товар: стикер для чистки туалету «Domestos Тропическая свежесть» (артикул 587322) - 1 одиниця, вартістю - 17 грн. 50 коп. (без ПДВ), стикер чистоти для унітаза «ТуалетУтьонокМорск» (артикул 377689) - 1 одиниця, вартістю - 17 грн. 30 коп. (без ПДВ), стикер чистоти «Туалетний Утьонок лайм з хлор-актив» (артикул 561875) 1 одиниця, вартістю - 17 грн. 30 коп. (без ПДВ), стикер чистоти для унітазу «ТуалетУтьонокЦитрус» (артикул 377688) - 1 одиниця, вартістю - 17 грн. 30 коп. (без ПДВ), стикер для чистки туалету «Domestos Лимонна свіжість» (артикул 519263) - 1 одиниця, вартістю - 17 грн. 50 коп. (без ПДВ), чай зелений «Tess Lime» (артикул 661838) - 1 одиниця, вартістю - 21 грн. 17 коп. (без ПДВ), чай зелений «Tess Pleasure» (артикул 661833) - 1 одиниця, вартістю - 21 грн. 17 коп. (без ПДВ), батончик «Roshen з карамельною начинкою» (артикул 687060) - 4 одиниці, вартістю за 1 одиницю - 5 грн. 53 коп. (без ПДВ), загальною вартістю - 22 грн. 12 коп. (без ПДВ), батончик «Milky Way з суфле в молочному шоколаді» (артикул 719199) - 9 одиниць, вартістю за 1 одиницю - 4 грн. 72 коп., загальною вартістю - 42 грн. 48 коп. (без ПДВ), батончик «Bounty Trio з м`якоттю кокосу в молочному шоколаді» (артикул 597389) - 4 одиниці, вартістю за 1 одиницю - 13 грн. 68 коп. (без ПДВ), загальною вартістю - 54 грн. 72 коп. (без ПДВ), батончик «Nestle Kit Kat King Size шоколадний» (артикул 589870) - 1 одиниця, вартістю - 16 грн. 56 коп. (без ПДВ), огірок український (артикул 417122), вагою 0,366 кг, вартістю - 24 грн. 82 коп. (без ПДВ), томат імпортний (артикул 539976), вагою 0,166 кг, вартістю 7 грн. 70 коп. (без ПДВ), пінка-шампунь дитячий «Johnson's» (артикул 314892) - 1 одиниця, вартістю 85 грн. 83 коп. (без ПДВ), частину якого в подальшому поклала до своєї власної сумки, а частину до кишень власної кофти, та направилась до виходу з вище вказаного магазину, маючи намір розпорядитись даним майном на власний розсуд.
Виконавши всі дії, які ОСОБА_6 вважала необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжки), остання з вказаним товаром, який вона сховала до своєї власної сумки та кишень власної кофти, вийшла за лінію каси магазину «Фоззі», не розрахувавшись за даний товар, та направилася до виходу з нього, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, так як була зупинена працівником магазину «Фоззі».
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_6 могла спричинити TOB «Експансія», , майнову шкоду на загальну суму 383 грн. 47 коп. (вартість товару без ПДВ).

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченої, та посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду змінити та ухвалити нове рішення, яким на підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності на підставі п. 5 ст. 74 КК України.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, тобто не застосував закон, який підлягає обов`язковому застосуванню, а саме в даному випадку не застосував ст. 49 КК України.
Так, з 01.07.2020 в Україні набув чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №617-VIII, і на теперішній час кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, віднесено Законом України № 617-VIII до кримінальних проступків.

Крім того, новою редакцією положень ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки. Зокрема, у разі вчинення кримінального проступку, за яке передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі - два роки, а у разі вчинення кримінального проступку, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі - три роки.
Враховуючи те, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, на час його вчинення - 30.01.2018, було злочином середньої тяжкості, однак у зв`язку із змінами у законодавстві (Закон України № 617-VIII) на даний час, за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, то на момент ухвалення оскаржуваного вироку трирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку закінчився.
Таким чином, ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України призначеного оскаржуваним вироком, у зв`язку із закінченням строків давності.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, перевірці колегією суддів не підлягають, оскільки фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового провадження в суді першої інстанції не оспорювалися і докази щодо них, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались, як не заперечуються вони прокурором і в апеляційній скарзі.

За встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яку не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, що такожапелянтом не оспорюється.
При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування ст. 49 КК України, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Положеннями ст. 12 КК України (на підставі Закону України від 22.11.2018 року, що набрав чинності 01.07.2020 року), визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону України від 22.11.2018 року) передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Таким чином, таємне викрадення чужого майна (крадіжка),відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону України від 22.11.2018 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
З вироку Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року видно, що ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, вчиненого нею 30 січня 2018 року.

Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного вироку минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України, відносно вчиненого ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Тому, враховуючи, що від ОСОБА_6 клопотань про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України не надходило, то ОСОБА_6 слід звільнити від призначеного їй судом за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України покарання, згідно з ч. 5 ст. 74 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції, постановлений щодо ОСОБА_6 , слід змінити шляхом звільнення ОСОБА_6 від призначеного цим вироком покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,на підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_6 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного їй цим вироком покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

_________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3