Провадження № 11-кп/4808/199/22
Категорія ч.1 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами (далі АС) захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 21 лютого 2022 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тлумач, Івано-Франківської області та мешканець АДРЕСА_1 , українець, з середньою спеціальною освітою, працює на посаді продавця в магазині «Інлофт», одружений, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимий, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК та призначено йому покарання, у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятдесят одну тисячу гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік..

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнено частково. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_10 , матеріальну шкоду: 20800, 47 грн. (двадцять тисяч вісімсот гривень сорок сім копійок) витрати на лікування потерпілого; 1040 грн (одну тисячу сорок гривень) на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_10 - 40000 грн. (сорок тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. У решті вимог позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 02.07.2020р. на майно обвинуваченого (автомобіль марки «Hyundai Santa Fe» р.н. НОМЕР_2 ) - до вступу вироку в законну силу постановлено залишити без змін, а після набрання вироком законної сили скасувати.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_8 засуджений за те, що він порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за таких обставин.

Так, 01 липня 2020 року приблизно о 09 годині 45 хвилин водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Hyndai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Тисменицькій у м. Івано-Франківську та мав намір виконати поворот ліворуч на регульованому Х-подібному перехресті вул. Тисменицька-Юності-Тополина, у напрямку вул. Юності. У цей час у зустрічному напрямку по середній смузі вул. Тисменицька, прямо через перехрестя, рухався автомобіль марки ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 . На зазначеному перехресті організовано дорожній рух таким чином, що при увімкненому зеленому сигналі світлофора водію автомобіля марки «Hyndai Santa Fe» ОСОБА_8 дозволено маневр повороту ліворуч. У відповідності до вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), при виконанні маневру повороту ліворуч водій ОСОБА_8 зобов`язаний надати перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються у зустрічному напрямку прямо. Під час проїзду регульованого перехрестя, водій ОСОБА_8 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку прямо, розпочав маневр повороту ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався своєю смугою руху прямо.

При цьому ОСОБА_8 порушив вимоги ПДР, а саме:

п. 2.3.б), в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1., в якому вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 16.6., згідно якого водій нерейкового транспортного засобу, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

У результаті порушення ОСОБА_8 ПДР відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій автомобіля марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 369 від 14.08.2020р., отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому лівої плечової кістки у середній та нижніх третинах із зміщенням відламків, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент спричинення.

В поданій АС захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 вважає,що вказаний вирок суду є незаконним та необґрунтованим, через неповноту судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що суд першої інстанції обґрунтував своє рішення з ухилом на первинну версію органу досудового розслідування і сторони державного обвинувачення, а також показання потерпілого ОСОБА_10 , не враховуючи при цьому показання обвинуваченого та фахові висновки інженерно-транспортної експертизи.

Крім цього, суд помилково прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК, позаяк такий висновок не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи протокол огляду місця події від 01.07.2020 року, а також фотознімки з місця ДТП, вказане свідчить про той факт, що автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_8 , в момент ДТП не здійснював рух і не знаходився на умовно зустрічній смузі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_10 , а тому не створював небезпеки для руху, а був перешкодою для руху. У цій дорожній обстановці, водій ОСОБА_10 при обранні безпечної швидкості руху та вчинивши дії для безпечного об`їзду перешкоди праворуч, був зобов`язаний і міг уникнути дану ДТП.

У своєму вироку суд першої інстанції послався на висновки інженерно-транспортної експертизи від 24.01.2022 року, проведеною за клопотанням сторони захисту і на підставах вихідних даних отриманих за результатами слідчого експерименту з обома учасниками ДТП. Однак, не зважаючи на цей фаховий висновок експерта, показання обвинуваченого, інші письмові докази суд помилково прийшов до висновку, що причинно-наслідковий зв`язок настання події і, відповідно винуватість ОСОБА_8 у даній ДТП доведена «поза розумним сумнівом», а оцінка діям ОСОБА_10 не надано з тієї причини, що він у даній ДТП визнаний органом досудового розслідування потерпілим. На думку апелянта, якщо ДТП відбулася внаслідок порушення ПДР потерпілим, який отримав тілесні ушкодження, то обвинувачений підлягає виправданню за ст. 286 КК.

Сторона захисту також вважає, що судом першої інстанції, беззаперечно і поза розумним сумнівом, не встановлено і не визначено причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) водія ОСОБА_8 та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, тобто з`ясування ступеня участі кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

За таких обставин висновки суду 1 інстанції не підтверджуються доказами дослідженими в ході судового розгляду справи у частині порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 2.3б, п. 10.1 та п. 12.1 ПДР, не взяті до уваги такі докази, як показання обвинуваченого ОСОБА_8 і частково потерпілого ОСОБА_10 , дані протоколу огляду місця події з план-схемою та фото таблиць з місця ДТП, не об`єктивно оцінено суперечливі докази, які мають істотне значення для вирішення справи та висновків суду. Беззаперечних установлених судом доказів для доведеності винуватості водія ОСОБА_8 у ході судового розгляду даної справи не встановлено.

Просить вирок Івано-Франківського міського суду від 21.02.2022 року скасувати, та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 у пред`явленому обвинувачені виправдати а кримінальне провадження щодо нього у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК, закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК.

Не погодившись частково із таким вироком суду потерпілий ОСОБА_10 подав АС, в якій зазначив, що оскаржуваний вирок суду є незаконний через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині відмови у задоволенні його цивільного позову щодо стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП його майну в розмірі 37 118, 33 грн.

Зазначає, що абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Таким чином апелянт вважає, що він на момент ДТП правомірно володів майном, тобто автомобілем марки «ВАЗ-2109», а тому має право на відшкодування майнової шкоди в розмірі 37 118, 33 грн.

Просить частково змінити вирок Івано-Франківського міського суду від 21.02.2022 року, задовольнити цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди та стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 37 118, 33 грн.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 які підтримали подану АС, просять вирок суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги та заперечили проти задоволення АС потерпілого; пояснення потерпілого ОСОБА_10 та його представника адвоката ОСОБА_11 , які підтримали подану потерпілим АС та просять задовольнити апеляційні вимоги в цій частині, однак проти задоволення АС захисника обвинуваченого заперечили; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи поданих АС, вирок суду вважає законним і обґрунтованим і просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався. У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Цих вимог закону суд також дотримався, і це в АС не оспорюється.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК, підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на їх всебічному, повному і безпосередньому дослідженні, яким дана належна правова оцінка.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК, а призначене покарання є достатнім та справедливим для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Не зважаючи на повне заперечення ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину, його вина доводиться доказами, зібраними під час досудового розслідування та ретельно дослідженими в суді першої інстанції, а саме: показаннями потерпілого висновками експертиз, письмовими та речовими доказами, які суд вважає належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Так, допитаний в судовому засіданні першої інстанції потерпілий ОСОБА_10 підтвердив, що 01.07.2020 р. близько 09 год 50 хв їхав із сторони Івано-Франківська в м.Тисмениця по вул.Тисменицькій автомобілем марки «ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_3 . Під`їжджаючи до перехрестя вул. Тисменицька-Юності-Тополина, бачив увімкнений зелений сигнал світлофора. Була світла пора доби, покриття сухе. Там є 3 смуги руху, він рухався в 2 смузі руху, коли йому було дозволено їхати прямо. Проїжджаючи світлофор із свої сторони, виїхавши на перехрестя, побачив автомобіль марки «Hyndai Santa Fe», який рухався з напрямку з Тисмениці до Івано-Франківська, мав намір повертати ліворуч та вже знаходився на його смузі руху. Уникаючи зіткнення, застосував екстрене гальмування та намагався об`їхати цей автомобіль зліва. Зіткнення відбулося на перехресті, удар прийшовся в праву передню частину його автомобіля. Перед моментом зіткнення швидкість руху була близько 50-60 км/год. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді багатоуламкового перелому лівої плечової кістки, в результаті чого його було госпіталізовано та проведено хірургічне втручання. Водійський стаж на час події становив 2 роки, отримав водійське посвідчення у 2018 році. Автомобіль належить матері його товариша. Не був пристебнутий ременем безпеки, бо він не працював. Після удару його відкинуло на пасажирське сидіння.

Крім вищенаведених доказів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена безпосередньо дослідженими судом першої інстанції наступними письмовими доказами, які надані стороною обвинувачення.

З витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження №0001684, зареєстроване 01.07.2020р. за ч.1 ст.286 КК за повідомленням про те, що 01.07.2020р. близько 09 год. 45 хв. водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Hyndai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись проїзною ділянкою дороги вул.Тисменицькій в м. Івано-Франківську, здійснюючи маневр повороту ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , в результаті чого відбулося зіткнення двох автомобілів, а водій ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження (т.1 а.с.150).

Відповідні рапорти про отримання повідомлень на службу 102 долучено до матеріалів справи (т.1 а.с.151-152).

З протоколу огляду місця події (з схемою та фототаблицею) від 01.07.2020р. вбачається, що місцем події є проїзна частина дороги вул.Тисменицька у м.Івано-Франківську ділянка дороги поряд з перехрестям з вул.Юності, перехрестя регульоване за допомогою світлофора. За регульованим пішохідним переходом у напрямку вул.Тополина знаходиться автомобіль марки «Hyndai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з пошкодженнями посередині передньої частини. Попереду цього автомобіля у смузі руху в напрямку м.Тисмениця, передньою частиною в напрямку виїзду із вул.Тополина заходиться автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 з пошкодженнями у передній правій частині. Зі сторони перехрестя в напрямку автомобіля «ВАЗ 2109» виявлено сліди гальмування довжиною 9,7 м та 10,1 м, від яких розпочинаються сліди юзу (т.1 а.с.153-162).

Відповідно до висновку експерта №369 від 14.08.2020р., згідно даних судово-медичної експертизи та наданих медичних документів у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження: закритий багатоуламковий перелом лівої плечової кістки у середній та нижніх третинах із зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції МОС пластиною та гвинтами (07.07.2020), який утворився від дії тупого твердого предмета, може відповідати терміну, вказаному у постанові (01.07.2020), і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент спричинення (т.1 а.с.163-168).

Згідно протоколу огляду відеозапису від 02.07.2020 оглянуто відеозапис із камери зовнішнього відеоспостереження «Безпечне місто», яка розміщена на перехресті вулиць Тисменицька-Юності-Тополина в м.Івано-Франківську. У верхньому лівому куті відеозапису наявний напис «07-01-2020 Wed 09:39:58», камера зовнішнього відеоспостереження охоплює світлофор, який знаходиться на перехресті. На відеозаписі з часу 09:43:12 зафіксовано червоний сигнал світлофора, що означає заборону виїзду із вул.Юності та дозвіл на рух по вул.Тисменицькій у двох напрямках. 0 09:43:27 в поле зору камери зліва потрапляє автомобіль сірого кольору, який рухається зі сторони м.Тисмениця. Даний автомобіль починає зміщуватися ліворуч у напрямку вул.Юності, за секунду дещо вправо, про що свідчить часткове повертання переднього правого колеса. Назустріч автомобілю сірого кольору рухається автомобіль темного кольору і в цей час автомобіль сірого кольору зупиняється. О 09:43:29 відбувається зіткнення передньої правої частини автомобіля темного кольору із передньою частиною автомобіля сірого кольору. В результаті зіткнення задню частину автомобіля темного кольору відкинуло праворуч - в ліву сторону автомобіля сірого кольору, а автомобіль сірого кольору відкинуло назад. Подальший відеозапис відображає рух автомобілів після зіткнення, а також о 09:43:35 в автомобілі темного кольору через вікно передніх пасажирських дверей видно особу. О 09:43:42 на світлофорі ввімкнулося зелене світло, що дозволяє рух з вул.Юності (т.1 а.с.170-181).

CD-R диск з цим відеозаписом визнано речовим доказом, долучено до матеріалів кримінального провадження. Відеозапис переглянуто безпосередньо у судовому засіданні, невідповідностей не встановлено (т.1 а.с.169, 182).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/109/13/3-519ІТ/20 від 29.07.2020р., на момент експертного огляду та дослідження рульового керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля марки «Hyndai Santa Fe», р.н. НОМЕР_2 , знаходились у працездатному стані (т.1 а.с.184-196).

ОСОБА_8 має посвідчення водія НОМЕР_4 , видане 20.03.2018р., та є власником автомобіля марки «Hyndai Santa Fe», р.н. НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 15.09.2018 (т.1 а.с.198-199).

Власником автомобіля марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 27.06.2009 є ОСОБА_13 (т.1 а.с.200).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/109/13/3-520ІТ/20 від 03.08.2020р., на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система автомобіля марки «ВАЗ 2109», н.з. НОМЕР_3 , знаходилась у працездатному стані, рульове керування та ходова частина знаходились у стані відмови. Несправності (пошкодження) рульового керування та ходової частини автомобіля марки «ВАЗ 2109», н.з. НОМЕР_3 , виникли в результаті розвитку ДТП, водій не міг виявити несправності (пошкодження) рульового керування та ходової частини вказаного автомобіля під час експлуатації транспортного засобу (т.1 а.с.201-213).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/109/13/3-518ІТ/20 від 13.08.2020р., зіткнення автомобіля марки «Hyndai Santa Fe», р.н. НОМЕР_2 , та автомобіля марки «ВАЗ 2109, н.з. НОМЕР_3 , відбулося на проїзній частині вул. Тисменицька (в межах перехрестя) та відносно елементів дороги, знаходиться в місці початку подряпин асфальтного покриття, довжиною 0,3 та 0,2м. При первинному контактуванні поздовжні осі автомобіля марки «Hyndai Santa Fe», р.н. НОМЕР_2 , та автомобіля марки «ВАЗ 2109», н.з. НОМЕР_3 , перебували під кутом біля 160 градусів (плюс мінус) 5 (т.1 а.с.214-227).

На виконання ухвали суду від 05.10.2021 у даному кримінальному провадженні 17.11.2021р. проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , його представника ОСОБА_11 , за результатами якого отримано додаткові вихідні дані для проведення інженерно-транспортної експертизи (т.2 а.с.98-101, 108 -120).

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи №2431/2436/21-28 від 24.01.2022р., причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, стали такі обставини даної події, при яких в умовах, коли водій автомобіля марки «Hyndai Santa Fe», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 не виконав технічні вимоги п.16.6 ПДР України, а водій автомобіля «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 не виконав технічні вимоги п.12.3 ПДР (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог). Вказані невідповідності в діях кожного з водіїв вимогам ПДР в своєму комплексі є необхідною і достатньою умовою настання ДТП, тобто є причиною ДТП (т.2 а.с.121-131). Перевіривши вказані вище докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх допустимість та достовірність.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що поза всяким розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом в судовому засіданні, які були отримані у рамках чинного законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Досліджені докази судом першої інстанції є взаємозв`язаними між собою, які суд визнав достатніми для визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 286 КК, оскільки він вчинив вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про те, що дорожньо-транспортна пригода трапилася внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху потерпілим ОСОБА_10 , є необгрунтованим, позаяк відповідно до ст.337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно-небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила ПДР вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

З досліджених у судовому засіданні в суді першої інстанції доказів, вбачається, що первинне порушення ПДР здійснено водієм ОСОБА_8 , який при проїзді регульованого перехрестя повинен був керуватися вимогами розділу 16 ПДР, та зокрема п.16.6 цих Правил, згідно якого, повертаючи ліворуч, або розвертаючись при зеленому сигналі світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку. Технічна можливість у водія ОСОБА_8 уникнути ДТП полягала у виконанні ним цих вимог ПДР. Порушення ж ПДР водієм ОСОБА_10 є похідними як реакція на порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 , оскільки водій ОСОБА_10 не виконав технічні вимоги п.12.3 ПДР у частині визначення поняття «небезпека для руху» (якою власне і була зміна обстановки - поява рухомого об`єкта автомобіля марки «Hyndai Santa Fe» під керуванням ОСОБА_8 , що наближався до смуги руху його транспортного засобу з наміром її перетнути).

Щодо твердження сторони захисту в АС про зіткнення внаслідок перевищення швидкості водієм ОСОБА_10 , що становила 60 км/год замість допустимих 50 км/год, то згідно висновку інженерно-транспортної експертизи №2431/2436/21-28 від 24.01.2022р. водій ОСОБА_10 мав технічну можливість зупинити свій автомобіль до місця зіткнення з автомобілем марки «Hyndai Santa Fe» з моменту настання небезпеки для руху, рухаючись як з швидкістю 60 км/год, так і 50 км/год (максимально допустима в населеному пункті). Отже, можливе перевищення швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_10 (60 км/год) не перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Що стосується твердження сторони захисту про рух автомобіля під керуванням ОСОБА_10 на жовтий сигнал світлофору, то вказане твердження не підтверджене будь-якими об`єктивними даними та повністю спростовується дослідженими доказами.

Суд першої інстанції призначаючи покарання, обґрунтовано врахував положення ст.50 КК, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а також положення статті 65 КК, якою встановлено, що "особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів".

Колегія суддів приходить до висновку, що вищепереліченими та в судовому засіданні дослідженими доказами спростовано те, що обвинувачений не вчиняв інкримінований йому злочин, тому апеляційний суд розцінює ці доводи АС як такі, що мають на меті уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності за вчинене.

Щодо доводів потерпілого ОСОБА_10 в поданій АС про те, що оскаржуваний вирок суду є частково незаконний через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині відмови у задоволенні його цивільного позову щодо стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП його майну в розмірі 37 118, 33 грн. позаяк він на момент ДТП правомірно володів майном тобто автомобілем марки «ВАЗ-2109», а тому має право на відшкодування майнової шкоди, є безпідставним та необґрунтованим, виходячи із такого.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стосовно вимоги про стягнення з МТСБУ у користь потерпілого ОСОБА_10 шкоди, заподіяної майну потерпілого, у розмірі 37188,33 грн, в матеріалах справи містяться ряд документів (у тому числі звіт з визначення вартості відновлювального ремонту №94-1-2020 від 13.10.2020 з відповідними додатками, т.2 а.с. 1-37), що підтверджують вказану вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ-2109», р.н. НОМЕР_3 .

В той же час судом першої інстанції вірно установлено, що власником автомобіля марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 27.06.2009 є ОСОБА_13 (т.1 а.с.200), а не ОСОБА_10 . З пояснень потерпілого, наданих у судовому засіданні, вбачається, що вказаний автомобіль належить матері його товариша. Будь-яких доказів належності вказаного автомобіля ОСОБА_10 суду не надано.

За таких обставин підстав для відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_10 шкоди, завданої майну ОСОБА_13 , суд не вбачав, з чим і погоджується колегія суддів. За таких обставин, АС захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5