Справа № 736/89/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/391/22
Категорія - ч.2 ст. 389 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові одночасно в режимі відеоконференції з Корюківським районним судом Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 08 грудня 2021 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2022 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перелюб Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , який 10 серпня 2021 року був засуджений Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 389 КК України до одного місяцю арешту, за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень визначене покарання у виді одного місяця арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднане не відбуте покарання за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2021 року та за правилами ст. 72 КК України остаточно за сукупністю вироків призначене покарання у виді одного місяця одного одного дня арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту фактичного затримання.

Як установив суд, будучи засудженим 10 серпня 2021 року вироком Корюківського районного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, ОСОБА_6 умисно та систематично ухилявся від відбування покарання.

22 вересня 2021року засуджений ОСОБА_6 був поставлений на облік в Корюківському районному секторі №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, 23 жовтня 2021 року ознайомлений під особистий підпис з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від їх виконання

Згідно направлення №1865 від 23 жовтня 2021 року, виданого Корюківським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, ОСОБА_6 повинен приступити до відпрацювання громадських робіт з 25 жовтня 2021 року на території Рибинського старостинського округу Корюківської міської ради Чернігівської області. У жовтні 2021 року, згідно табелю виходу на роботу, ОСОБА_6 відпрацював 12 годин громадських робіт, які передбачалися графіком. У листопаді 2021 року ОСОБА_6 систематично, без поважних причин не вийшов на роботу до Рибинського старостинського округу Корюківської міської ради Чернігівської області для відбування покарання у виді громадських робіт 01, 02, 03, 05, 08, 09, 10, 15, 16, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 29 та 30 листопада 2021 року. Загалом у листопаді 2021 року не відпрацьовано 72 години.

Начальником Корюківського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області 16 листопада 2021 року із ОСОБА_6 було проведено профілактичну бесіду та винесено письмове попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України.

У грудні 2021року ОСОБА_6 систематично, без поважних причин не вийшов на роботу до Рибинського старостинського округу Корюківської міської ради Чернігівської області для відбування покарання у виді громадських робіт 01, 02, 03, 06 -10, 10, 13 та 14 грудня 2021 року. Загалом у грудні 2021 року не відпрацьовано 40 годин громадських робіт.

Начальником Корюківського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області 01 грудня 2021 року із ОСОБА_6 знову було проведено профілактичну бесіду та винесено письмове попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України.

Загалом, із передбачених графіками за жовтень, листопад та грудень 2021 року громадських робіт ОСОБА_6 відпрацював лише 24 години, невідбута частина покарання складає 76 годин, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 КВК України є ухиленням від призначеного судом покарання.

06 грудня 2021 року, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, схопив руками за одяг свою дружину ОСОБА_9 , повалив її на підлогу, після чого завдав їй п`ять ударів правою ногою по тулубу та три удари кулаком правої руки по тулубу та плечам, чим заподіяв ОСОБА_9 гематоми тулубу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №93 від 09 грудня 2021 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень без розладу здоров`я, та є проявом домашнього насильства.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання, за ч. 2 ст. 389 КК України призначити покарання із застосуванням положень 69 КК України у виді 150 годин громадських робіт, за ч. 1 ст. 125 КК України призначити 100 годин громадських робіт. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити 150 годин громадських робіт, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням положень 72 КК України частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком від 10 серпня 2021року та остаточно призначити його підзахисному покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Аргументує тим, що приймаючи рішення про призначення його підзахисному покарання у виді арешту, суд належним чином не обґрунтував вибір такого суворого покарання, не взяв до уваги, що після вчинення кримінальних проступків, усвідомивши неправомірність своєї поведінки, його підзахисний надавав органам дізнання допомогу в розслідуванні кримінальних правопорушень, своїми показаннями допоміг встановити істину в кримінальному провадженні, щиро розкаявся у вчиненому та визнав свою вину.

Звертає увагу, що від скоєних ОСОБА_6 кримінальних проступків негативних наслідків не наступило. На час вчинення кримінальних правопорушень та на даний час його підзахисний є хворим, перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Корюківської районної лікарні з діагнозом «Легка розумова відсталість», саме наявність даного захворювання і стало причиною вчинення кримінальних проступків, бо він недостатнім чином усвідомлював неправомірність своїх дій. Крім того, такий стан обвинуваченого може бути визнаний обставиною, яка пом`якшує покарання.

Негативних характеристик щодо ОСОБА_6 не здобуто, до адміністративної відповідальності він не притягувався, не працює з причин відсутності роботи в сільській місцевості.

По справі судом встановлені обставини, які обтяжують покарання його підзахисному вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя (дружини), однак, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, а не кримінальних правопорушень.

Крім того, його підзахисний пояснював, що призначене судом покарання у виді громадських робіт не зміг виконати через те, що необхідно було терміново виконувати роботи по господарству, що відповідно до ст. 66 КК України може бути розцінено,як вчинення кримінального проступку внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, та визнано обставиною, що пом`якшує покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 просила не призначати своєму чоловіку суворе покарання, вказала на те, що заподіяна шкода їй повністю відшкодована, що також пом`якшує покарання.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, а також у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження своїй дружині ОСОБА_9 відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, які в апеляційній скарзі не заперечуються.

В силу вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене не кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Призначення покарання не передбаченого, санкцією ч. 2 статті 389 КК України, на підставі ст. 69 КК України, можливе лише за умови наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при наявності позитивних даних про особу обвинуваченого.

Як судом першої інстанції, так і колегією суддів апеляційного суду, обставин, які б істотно знижували ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_6 кримінальних проступків та давали підстави для призначення покарання нижчого ніж визначено санкцією частини статті або ж не передбаченого санкцією статті, що йому інкримінується, не встановлено.

Більш того, ОСОБА_6 10 серпня 2021 року був засуджений за крадіжку чужого майна до 100 годин громадських робіт, ухилявся від їх відбування, не виходив на роботу, не відпрацював 76 годин громадських робіт.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_6 у листопаді та грудні 2021 року, не виходив на громадські роботи через зайнятість у себе в господарстві, то на той час, збір урожаю вже завершився, і господарство у обвинуваченого звичайне, а не фермерське з великим обсягом робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь суспільної небезпеки, вчинених кримінальних проступків, обставини, за яких вони були вчинені, дані про особу винного, який не працює, притягувався до кримінальної відповідальності, але призначене покарання не відбув, врахував наявність пом`якшуючої обставини та двох обтяжуючих обставин, і призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Наявність у обвинуваченого захворювання, у зв`язку з яким він перебуває на обліку в психіатричному кабінеті КНП «Корюківська ЦРЛ», не може бути визнане обставиною, яка пом`якшує покарання.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №610 від 28 грудня 2021 року в ОСОБА_6 мають місце ознаки легкої розумової відсталості, але за своїм психічним станом він здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення, на період часу, до яких відносяться кримінальні правопорушення, він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Наявне у ОСОБА_6 психічне захворювання не позбавило останнього можливості отримати повну загальну середню освіту, одружитися, народити дітей, він розуміє, що вчиняє, а тому повинен нести відповідальність на загальних підставах.

Позиція потерпілої ОСОБА_9 про можливість призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, не береться до уваги і не зменшує суспільної шкідливості кримінального проступку насильства в сімї.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті. Застосування даної норми є правом суду, а не обов`язком. Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано не визнав зазначені захисником обставини такими, які пом`якшують покарання обвинуваченому.

Доводи захисника про те, що обставини, які суд визнав обтяжуючими у даному провадженні можуть бути віднесені тільки до кримінальних правопорушень, а ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, є нічим іншим, як буквеним аналізом кримінального Закону.

Наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, викладена у мотивувальній частині вироку відповідно до диспозиції ст. 66 та ст. 67 КК України, судом жодних порушень допущено не було. При цьому, вказуючи на можливість застосування положень ст. 69 КК України, апелянт залишив поза увагою, що зміст диспозиції даної статті містить вказівки виключно про кримінальні правопорушення і не містить жодних згадок про кримінальні проступки, але не дивлячись на це, сторона захисту вважає можливим застосування положень даної статті до ОСОБА_6 ..

Кримінальні проступки та кримінальні правопорушення є виключно класифікацією злочинів, за вчинення яких особа несе кримінальну відповідальність відповідно до діючого Кримінального кодексу України.

Призначення обвинуваченому покарання у виді виправних робіт, як про це просить захисник, суперечитиме положенням ст. 50 КК України, оскільки саме від такого виду покарання ОСОБА_6 ухилився, за що притягується до кримінальної відповідальності у даному провадженні. Окрім цього допустив насильство в сім"ї, а тому заслуговує на покарання, визначене судом, яке призначене за сукупністю вироків у мінімально допустимих межах.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_11