Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/651/21
Провадження № 1-кп/376/78/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2022 р.

Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

малолітньої ОСОБА_5 ,

законного представника малолітньої ОСОБА_6 ,

предстаника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сквира, Київської області, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 22.02.2021 року стосовно малолітньої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Сквира, Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше примусові заходи виховного характеру не застосовувались,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Сквирського районного суду Київської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні № 0000018 від 22.02.2021 року відносно малолітньої ОСОБА_5 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Судом встановлено, що 22 лютого 2021 року, близько 12 години, малолітня ОСОБА_5 спільно зі своїм малолітнім братом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в центрі міста Сквира, Київської області, де до них підійшла незнайома їм особа похилого віку - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка попросила малолітніх допомогти їй донести сумку до її місця проживання, на що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 погодилися.
Дійшовши до кіоску, що розташований по АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 зупинилася та подякувала неповнолітнім за те, що вони допомоги їй нести сумку, в якості дяки у кіоску придбала дітям по цукерці та пляшку води. В цей же час, неповнолітня ОСОБА_5 побачила у руках ОСОБА_10 гаманець та у неї виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна.
В подальшому, ОСОБА_5 спільно зі своїм малолітнім братом ОСОБА_9 домовились пограбувати ОСОБА_10 у під`їзді, щоб їх ніхто не помітив, в зв`язку з чим, малолітні прослідкували за потерпілою, побачили, як остання заходить в під`їзд будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 та зайшли за нею. Після чого, малолітній ОСОБА_9 залишився біля вхідних дверей в під`їзд, а ОСОБА_5 пішла за ОСОБА_10 , де реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливого мотиву та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, достовірно знаючи, що її дії спостерігає потерпіла ОСОБА_10 , відкрито заволоділа сумкою останньої, після чого, тікаючи з місця події, рукою дістала із сумки потерпілої гаманець, в якому знаходилося 540 гривень та заволодівши ним, сумку викинула по дорозі.
Тобто, малолітня ОСОБА_5 з місця вчинення діяння втекла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 540 гривень.
Такими діями малолітня ОСОБА_5 вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітньої ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення малолітньої до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків до її виправлення на строк який не перевищує трьох років.

Захисник та законний представник малолітньої у судовому засіданні заперечели проти задоволення клопотання, просили суд не застосувувати до малолітньої ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення малолітньої до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків, замінивши його на більш м`який захід виховного характеру.

Представник служби у справах дітей та сім`ї підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Інспектор з ювенальної превенції клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітньої ОСОБА_5 підлягає задоволенню, як законне та обґрунтоване, з наступних підстав.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті Кодексу, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема як направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.
Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, відноситься до нетяжких.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на час вчинення злочину їй виповнилось 12 років.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що малолітня ОСОБА_5 не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітньої ОСОБА_5 , суд враховує особу малолітньої, яка характеризуються посередньо по місцю проживання та негативно по місцю навчання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досягла 16 років, тобто не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Згідно з вимогами ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України, суд вважає необхідним застосувати до малолітньої ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру, а саме направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків до її виправлення, оскільки метою застосування такого примусового заходу виховного характеру є забезпечення інтересів малолітньої, а також цей захід виховного характеру за своєю суттю сприяє встановленню контролю, посилення позитивного впливу на малолітню, окрім того, на думку суду, більш м`які заходи не зможуть забезпечити виховного характеру. При цьому суд вважає, що термін такого заходу буде достатнім строком в один рік і шість місяців.

Речові докази по справі: DVD+R диск залишити в матеріалах кримінального провадження, інший повернути за належністю.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 292, 498-501, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні 0000018 від 22.02.2021 року відносно малолітньої ОСОБА_5 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати до малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Сквира, Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи виховного характеру у вигляді вигляді направлення малолітньої до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків до її виправлення на строк один рік і шість місяців.

Початок строку примусових заходів виховного характеру відносно малолітньої ОСОБА_5 відраховувати з моменту її доставки до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків.
Речові докази по справі:

- DVD+R диск об`ємом 4,7 GB, білого кольору, з надписом англійськими літерами «ALERUS» залишити в матеріалах кримінального провадження;

- гаманець жіночий, чорного кольору повернути ОСОБА_10 .

Виконання ухвали в частині доставки малолітньої ОСОБА_5 до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків покласти на відділ поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, в межах території обслуговування якого проживає малолітня.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1