ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/708/22
Номер провадження №1-кс-678-284/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року смт Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Летичів, у відсутність осіб, які беруть участь у судовому провадженні, без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів, клопотання про тимчасовий доступ до документів, яке подане слідчим слідчого відділу відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 05 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПИТАННЯ, ЩО ВИРІШУЄТЬСЯ СУДОМ

1. 08 липня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого згідно якого 26 червня 2022 року близько 13 год. 30 хв., перебуваючи біля домоволодіння по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

05 липня 2022 року розпочато досудове розслідування у ході якого 06 липня 2022 року з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_8 , винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи під час виконання якої 07 липня 2022 року лікарем судово-медичним експертом слідчому надіслано запит про надання оригіналів медичної документації на ім`я ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 у зв`язку з отриманням 26 червня 2022 року в ході конфлікту тілесних ушкоджень був направлений на консультацію до лікаря травматолога КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Летичівської селищної ради.

З метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, з метою проведення судово-медичної експертизи, правильної оцінки ступеня тяжкості отриманих ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, виникла необхідність в тимчасовому доступі до відомостей та документів, які містяться в історії хвороби, заведеній на потерпілого, та будуть використані в якості доказів у даному кримінальному провадженні, а іншим шляхом отримати таку інформацію не представляється можливим.

ІІ. ПОЗИЦІЯ ОСІБ, ЯКІ БЕРУТЬ УЧАСТЬ У КРИМІНАЛЬНОМУ ПРОВАДЖЕННІ

2. Ініціатор клопотання та прокурор, який погодив клопотання, просять його розгляд проводити у їх відсутність, клопотання підтримують та просять таке задовольнити.

У зв`язку з обмеженими строками зберігання інформації та негайній потребі в отриманні інформації просять розглянути клопотання у відсутність представників медичного закладу.

3. До суду представники КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Летичівської селищної ради на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України не викликалися, при цьому слідчий суддя визнає обґрунтованим доводи слідчого та прокурора з даного приводу.

ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

4. Згідно ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1). Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 2).

5. В силу ст. 15 КПК України під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя (ч. 1). Ніхто не може збирати, зберігати, використовувати та поширювати інформацію про приватне життя особи без її згоди, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2). Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку, передбаченому цим Кодексом, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження (ч. 3).

За приписами ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1). Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів (п. 5 ч. 2).

Як зазначено у ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч. 1). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, зокрема, відомості, які можуть становити лікарську таємницю (п. 2); конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю (п. 4); персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних (п. 8).

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

6. Законодавець у ч. 1 ст. 11 Закону України «Про інформацію», абз. 10 ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначив, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

В силу абз. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

7. У абз. 1 п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 30 жовтня 1997 року №5-зп зазначено, що ч. 4 ст. 23 Закону України «Про інформацію» треба розуміти так, що забороняється не лише збирання, а й зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав та свобод людини. До конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані).

У абз. 2 п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 30 жовтня 1997 року №5-зп зазначено, що медична інформація, тобто свідчення про стан здоров`я людини, історію її хвороби, про мету запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, в тому числі і про наявність ризику для життя і здоров`я, за своїм правовим режимом належить до конфіденційної, тобто інформації з обмеженим доступом.

8. Згідно ч. 1 ст. 286 ЦК України фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

9. Відповідно до ст. 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта.

В ч. 1 ст. 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» визначено правовий статус лікарської таємниці та зазначено, що медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

10. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про захист персональних даних» забороняється обробка персональних даних про расове або етнічне походження, політичні, релігійні або світоглядні переконання, членство в політичних партіях та професійних спілках, засудження до кримінального покарання, а також даних, що стосуються здоров`я, статевого життя, біометричних або генетичних даних.

В п. 7 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що положення частини першої цієї статті не застосовується, якщо обробка персональних даних стосується вироків суду, виконання завдань оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності, боротьби з тероризмом та здійснюється державним органом в межах його повноважень, визначених законом.

Як зазначено у ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

11. Вищенаведене свідчить, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать дані про її стан здоров`я. Медична інформація, тобто свідчення про стан здоров`я людини, історію її хвороби, за своїм правовим режимом належить до конфіденційної, тобто інформації з обмеженим доступом. Відомості про стан здоров`я фізичної особи становлять лікарську таємницю і є персональними даними.

Збір та обробка даних про фізичну особу - інформації про стан здоров`я фізичної особи, навіть якщо це здійснюється у межах і для потреб кримінального судочинства, можуть здійснюватися виключно на законних підставах і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

12. З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 липня 2022 року вбачається, що відомості про вказану у клопотанні подію внесені 05 липня 2022 року за №0000131 із правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 122 КК України.

13. 05 липня 2022 року ОСОБА_8 звернувся до поліції, що підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

14. 06 липня 2022 року ОСОБА_8 під час допиту як потерпілий детально описав обставини нанесення йому 26 червня 2022 року о 13 год. 00 хв. тілесних ушкоджень.

15. 06 липня 2022 року постановами слідчого призначено судово-медичну експертизу, додаткові судово-медичні експертизи потерпілого ОСОБА_8 до проведення яких залучено лікаря судово-медичного експерта ІНФОРМАЦІЯ_3 .

16. 07 липня 2022 року лікар судово-медичний експерт ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 направила слідчому лист про необхідність надання оригіналів медичної документації та даних додаткових медичних обстежень щодо ОСОБА_8 .

V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

17. Досудове розслідування проводиться у кримінальному провадженні із правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 122 КК України.

18. Законодавець у ч. 1 ст. 122 КК України визначив, що кримінальна відповідальність настає за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

19. В силу п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

20. Тобто, проведення експертизи у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 122 КК України щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень потерпілого є обов`язковим.

21. Судово-медична експертиза проводиться у відповідності до вимог Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, що затверджена наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17 січня 1995 року №6 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за №254/790.

Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджені наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17 січня 1995 року №6 і зареєстровані в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за № 255/791.

Згідно п. 4 Правил судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості (п. 4.1). При проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок, за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи мають бути засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу (п. 4.4).

22. Отже, за загальним правилом, експерт при проведенні судово-медичної експертизи повинен використовувати оригінали медичних документів. Лише виняткові випадки дозволяють експерту проводити експертизу з використанням копій і виписок.

23. Медична карта амбулаторного хворого та інша медична документація, яка стосується лікування потерпілого, отримані ним тілесні ушкодження, сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідна для проведення судово-медичної експертизи, іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, неможливо.

24. Слідчий суддя вважає, що надання органу досудового розслідування тимчасового доступу до медичної карти амбулаторного хворого та іншої медичної документації, яка стосується лікування потерпілого, носить характер втручання в особисте життя особи, адже містить конфіденційну інформацію про його особу та його персональні дані, є лікарською таємницею.

Ініціатор клопотання довів, що таке втручання є співмірним із заходом забезпечення кримінального провадження - тимчасовим доступом до речей і документів, і пропорційним меті, яку воно переслідує.

Іншим шляхом отримати необхідну інформацію орган досудового розслідування немає можливості.

25. Слідчий просить надати можливість вилучити документи щодо лікування потерпілого, які перебувають у володінні лікувального закладу, або виготовити копії.

Слідчий суддя погоджується із такими доводами ініціатора клопотання і звертає увагу на вимоги ч. 4 ст. 165 КПК України при виконанні ухвали про тимчасовий доступ.

26. Згідно клопотання ОСОБА_8 перебував на консультації (обстеженні) у лікаря травматолога КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Летичівської селищної ради.

У слідчого судді відсутні підстави вважати, що медична документація відсутня у медичному закладі.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ

27. Для всебічного, повного, об`єктивного та своєчасного розслідування кримінального провадження, встановлення особи (іб), причетної (их) до вчинення кримінального правопорушення, необхідне здійснення тимчасового доступу до охоронюваної законом таємниці, яка міститься у документах, що перебувають у володінні медичного закладу, тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131-132, 159-166, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий доступ до документів, а саме: історії хвороби на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його рентгенівських знімків, що зберігаються в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, розташованого по АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення їх оригіналів.

Виконання ухвали доручити уповноваженим особам відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області:

слідчому ОСОБА_10 ;

слідчому ОСОБА_11 ;

слідчому ОСОБА_3 ;

слідчому ОСОБА_12 .

Строк дії ухвали - 30 днів з дня її постановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Згідно ч. 4 ст. 165 КПК України на вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів. Копії документів, які вилучаються або оригінали яких вилучаються, виготовляються з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Слідчий суддя ОСОБА_1