В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/935/21

16 серпня 2022 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000032 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з вищою освітою, раніше не судимого, громадянина України,

за ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 умисні легкі тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення скоєно за таких обставин.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є сусідами й тривалий час перебувають у неприязних відносинах. Близько 21 години 00 хвилин 17 червня 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , навпроти домогосподарства останньої, що знаходиться на АДРЕСА_1 , виник конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 рукою один удар в ділянку обличчя, внаслідок чого потерпіла зазнала фізичний біль, без спричинення тілесних ушкоджень.

Надалі ОСОБА_4 схопив руками бензиновий тример, який потерпіла тримала в руках і, намагаючись вирвати його, шляхом перетягування, наніс удари тримером в живіт потерпілої, в результаті чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодженні у вигляді синців в ділянці живота. В подальшому ОСОБА_4 , намагаючись вирвати із рук потерпілої тример, впав на землю та, піднявшись після падіння, наніс тримером ОСОБА_5 один удар в ділянку лівого плеча та руки, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця лівої руки.

Заподіяння умисного удару в обличчя, що завдало фізичного болю потерпілій, а також спричинення їй легких тілесних ушкоджень повністю охоплювалося єдиним умислом ОСОБА_4 .

В судовому засіданніОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та дав показання про те, що протягом тривалого часу він та його сім`я перебувають з сім`єю потерпілої в неприязних відносинах. Такі відносини сталися через непорозуміння з приводу користування їхніми суміжними земельними ділянками, а також через користування мостиком, який веде до їхніх господарств. Вечором 17 червня 2021 року він прийшов з роботи додому й вечеряв. В цей час прийшла додому дружина ОСОБА_7 та сказала, що в неї знову виник конфлікт з сусідкою ОСОБА_5 , яка вчинила сварку через те, що вона їхала додому через мостик. Оскільки ОСОБА_5 часто влаштовує безпідставні скандали, така поведінка потерпілої щодо дружини його обурила й він пішов на вулицю зробити останній зауваження. Підійшовши до потерпілої, яка косила бензиновим тримером заїзд до свого господарства, він намагався поговорити з нею. В цей час потерпіла повернула в його сторону працюючий тример й зачепила його руку та живіт, завдавши йому болю. Він був змушений зловити за тример й утримувати його, щоб потерпіла й надалі не спричинила йому ушкоджень. В цей час до них підбігли дочка потерпілої ОСОБА_8 та брат потерпілої ОСОБА_9 , вони всі почали перетягувати тример, внаслідок чого впали на землю. Після падіння вони всі піднялися й конфлікт припинився. Зазначає, що умислу на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень у нього не було, а такі ушкодження вона могла отримати внаслідок перетягування тримера чи падіння. Не вважає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просить його виправдати, а у задоволенні цивільного позову відмовити.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його вина повністю доводиться сукупністю досліджених у кримінальному провадженні доказів, зокрема :
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що близько 21 години 17 червня 2021 року вона бензиновим тримером косила траву навпроти своєї огорожі біля мостика через потічок, що протікає неподалік від її домогосподарства. В цей час біля неї проїхала на велосипеді її сусідка ОСОБА_7 й між ними виникла словесна перепалка. Після цього вона продовжила косити траву, а ОСОБА_7 заїхала на своє подвір`я. Через кілька хвилин до неї підійшов ОСОБА_4 , почав словесно її ображати та наніс правою рукою один удар їй в обличчя. Після того ОСОБА_4 схопив за увімкнений тример та почав його забирати у неї. Оскільки тример був причеплений до неї на ремені, то його відтягування ОСОБА_4 спричиняло їй удари в ділянку живота. В цей час з будинку вибігла її дочка ОСОБА_8 та її брат ОСОБА_9 , вони намагалися відірвати її від обвинуваченого, дочка виключила тример. В подальшому ОСОБА_4 , намагаючись вирвати тример, впав на землю та, підводячись після падіння, наніс тримером один удар в ділянку лівого плеча та руки. Після цього конфлікт припинився, всі розійшлися. Зайшовши додому, вона відчула загальну слабкість, біль в голові, запаморочення. Через погане самопочуття вона близько 22 години 30 хвилин була змушена звертатися в Богородчанську ЦРЛ, де їй надавали медичну допомогу. Внаслідок конфлікту та її побиття обвинуваченим їй спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 50000 грн. Просить її цивільний позов задовольнити й призначити обвинуваченому суворе покарання;
- показаннями ОСОБА_8 про те, що вона була свідком, як ОСОБА_4 , перетягуючи тример, наніс ним удари у живіт потерпілій, яка є її матір`ю. Також бачила як ОСОБА_4 , після падіння, тримером наніс матері удар в ділянку лівої руки біля плеча. Зі слів матері їй також відомо, що ОСОБА_4 один раз ударив її в обличчя. Після конфлікту вона бачила на обличчі в матері почервоніння, матері було погано й вона відвозила її в районну лікарню. Після того, як мати звернулася в поліцію, вона з мамою надавали поліцейським відео з камер спостереження, які розташовані на їхньому будинку;
- свідченнями ОСОБА_9 , який в судовому засіданні повідомив, що прибіг на місце конфлікту після того, як почув крики свої сестри ОСОБА_5 . Він бачив тяганину між потерпілою та обвинуваченим, ОСОБА_4 падав, після чого конфлікт припинився;
- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що вечором 17 червня 2021 року вона велосипедом їхала додому через місток, який облаштований через потічок та веде до їхнього господарства. На дорозі косила траву сусідка ОСОБА_5 , яка почала її ображати та забороняти проїзд через мостик. Вона заїхала додому й розповіла про конфлікт із сусідкою чоловікові ОСОБА_4 . Вона зайшла в будинок, переодягнулася та вийшла на подвір`я. В цей час вона побачила як чоловік тримав за тример, а сусідка ОСОБА_5 намагалася його вирвати. Біля них також була дочка та брат потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також її мати ОСОБА_10 . В якийсь момент вони впали, піднялися й конфлікт припинився;
- свідченнями ОСОБА_11 про те, що вечором 17 червня 2021 року додому велосипедом приїхала її мама ОСОБА_7 й повідомила, що сусідка ОСОБА_5 знову вчинила з нею сварку через те, що мама їхала через мостик. Мама пішла в будинок переодягатися, а тато пішов на вулицю зробити сусідці зауваження. Тато стояв до неї спиною й собою закривав сусідку. Вона побачила, що тато зловив за тример й в цей час туди підбігли дочка та брат потерпілої. Всі перетягували тример, в якийсь момент впали на землю, після того, як підвелися, конфлікт припинився;
- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що близько 21 години 17 червня 2021 року вона була вдома й почула на вулиці крики. Вийшовши, вона побачила між її зятем та сусідкою ОСОБА_5 тяганину, яку вона намагалася припинили. Внаслідок перетягування тримера всі впали, а після того як піднялися конфлікт припинився.
- відповідно до витягу з реєстру досудових розслідувань 18 червня 2021 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та зазначено, що близько 21 години 00 хвилин 17 червня 2021 року, біля будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.с.45);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.2021 року, яким зафіксоване звернення потерпілої ОСОБА_5 про її побиття сусідом ОСОБА_4 (а.с.49);
- протоколом огляду місця події та фото таблицями до нього від 01.07.2021 року, яким оглянуто територію навпроти будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.с.53-56);
- висновком судово-медичної експертизи від 19.07.2021 року № 300, яким констатовано, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження : синці в ділянках живота та лівої руки, які утворилися від дії тупих твердих предметів, могли утворитися як при нанесенні ударів тупими твердими предметами у вказані ділянки тіла, так і при ударах цими ділянками до таких предметів, і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, можна думати, що потерпілій було спричинено не менше двох фізичних контактів у вказані ділянки тіла (а.с.58-59);
- відеозаписом на DVD-R диску, на якому зафіксовано конфлікт, який відбувся між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На відеозаписі видно перетягування тримера між обвинуваченим та потерпілою, внаслідок чого відбуваються удари в бік живота потерпілої. Також зафіксовано момент падіння ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_4 піднімається та піднімаючи тример наносить ним удар в область плеча та лівої руки (а.с.51);
- протоколом перегляду відеозапису від 26.06.2021 року, яким зафіксовано перегляд відеофайлу, добровільно наданого потерпілою, із відеозаписом конфлікту між обвинуваченим та потерпілою (а.с.52).
Статтею 84 КПК передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з вимогами статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Слід зазначити, що чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку. Більше того, стаття 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На переконання суду всі наведені вище докази, які були досліджені в ході судового розгляду, отримані в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку та в своїй сукупності є достатніми для твердження про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Суд вважає надані обвинуваченим показання в частині заперечення своєї вини в нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій неправдивими та розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення.
Обвинувачений, зазначаючи в своїх показаннях про те, що першою тілесні ушкодження йому нанесла потерпіла, не повідомив про жоден доказ на підтвердження такої версії. Не підтвердили таку версію в судовому засіданні й дружина, дочка та теща обвинуваченого, які допитані як свідки. Більше того, дружина обвинуваченого ОСОБА_7 та теща ОСОБА_10 вказали, що не бачили початку конфлікту, а дочка обвинуваченого ОСОБА_11 зазначила, що батько собою заступив потерпілу й вона також не бачила початок конфлікту. Вказані свідки в своїх показаннях також зазначили, що обвинувачений пішов на вулицю до потерпілої, щоб вияснити з нею відносини.
Разом з тим, показання потерпілої, надані в судовому засіданні, її інформування лікарів у лікувальному закладі про нанесення тілесних ушкоджень саме сусідом ОСОБА_4 , що зафіксоване у висновкусудово-медичної експертизи від 19.07.2021 року № 300, узгоджуються з оглянутим судом відеозаписом конфлікту, відомостями експертизи про характер та локалізацію тілесних ушкоджень та іншими доказами, є послідовними, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності.
Беручи до уваги досліджені та перевірені у справі докази, суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України якумисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд враховує, що вчинене обвинуваченим діяння відноситься до кримінальних проступків, бере до уваги його позитивну характеристику, а також те, що на амбулаторному лікуванні у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває та за такою медичною допомогою не звертався, є одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину.
Зважаючи на обставини справи, враховуючи думку потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, суд вважає, що йому слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні заявленого потерпілою цивільного позову суд враховує те, що якраз неправомірними діями підсудного спричинена шкода здоров`ю потерпілої, умисну форму вини під час заподіяння шкоди, а також причинний зв`язок між протиправними діями та настанням шкідливих наслідків.
Вирішуючи цивільний позов в частині моральної шкоди, суд враховує глибину моральних страждань потерпілої внаслідок фізичного болю, відчутий страх за можливість спричинення значної шкоди своєму здоров`ю, потрачений час на проведення медичної діагностики. Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що цивільний позов у цій частині слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 8000 грн. моральної шкоди.
Отже цивільний позов підлягає до часткового задоволення.
Запобіжний захід під час дізнання ОСОБА_4 не обирався, з урахуванням вимог ст.176, 177 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8000 грн. моральної шкоди. У задоволенні решти позову відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1