04.10.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 633/142/21
Провадження № 1-кп/533/73/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про закриття кримінального провадження

04 жовтня 2022 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (у режимі ВКЗ),
обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі ВКЗ),
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0000040 від 16.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно обвинувального акту, затвердженого прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області 21.05.2021, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, вчиненого за таких обставин:
15.03.2020 приблизно о 02 годині 00 хвилин (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння у буд. АДРЕСА_1 , де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт зі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, протиправно, ОСОБА_4 , стоячи навпроти ОСОБА_5 , наніс три почергових удари кулаками обох рук по обличчю ОСОБА_5 , після чого останній упав спиною на підлогу. Після цього ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 один удар правою ногою в ліву нижню кінцівку (литковий м`яз).
У результаті таких дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14-104-Ч/20 від 17.03.2020 тілесні ушкодження у вигляді: синців на обличчі та лівій нижній кінцівці, які утворилися від ударної дії тупого твердого предмета (предметів); садна на обличчі та на лівій нижній кінцівки, які утворились від ковзаючої дії тупого предмета (предметів).
За ступенем тяжкості синці і садна кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 12-14-147-Ч/20 від 09.04.2020 встановлено, що ушкодження могли бути завдані у строк при обставинах та за механізмом, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проступок, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченим заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій повідомив, що не має претензій до обвинуваченого, проти закриття кримінального провадження у зв`язку зі закінченням строків давності не заперечував.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, врахувавши думку потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, уважає за можливе закрити провадження у справі у зв`язку зі закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого у даному кримінальному провадженні з огляду на таке.

За класифікацією кримінальних правопорушень, визначеною ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, віднесено до кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК України).

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає найбільш суворий вид покарання виправні роботи на строк до одного року.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили, минуло два роки.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строків давності застосовується за таких умов:
1) вчинення особою кримінального правопорушення;
2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності;
3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду;
4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.
Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Саме такий правовий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи № 192/3301/16-к.
Діяння, щодо якого здійснюється дане кримінальне провадження, згідно обвинувального акту мало місце 15 березня 2020 року. Отже, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого у даному кримінальному провадженні закінчився 15 березня 2022 року.

Судом належним чином роз`яснені обвинуваченому підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, останній не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав. Також обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не є реабілітуючою обставиною.

Обвинувачений заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст. 49 КК України йому зрозумілі і просив суд задовольнити його клопотання, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, таким правом не скористався та не заперечував проти закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

Приймаючи до уваги, що з часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення і по день розгляду справи минуло більше двох років, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про його ухилення від слідства та суду після вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення або про скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд уважає, що під час судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності.

Згідно обвинувального акту кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду не завдано. Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 314, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку зі закінченням строку давності.

Кримінальне провадження № 0000040, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - закрити у зв`язку зі закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після проголошення направити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1