У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2022 Справа №607/12327/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщення зали судових засідань, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000225 від 05.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хрустальний Луганської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні дві малолітні дитини, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що групою слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000225 від 05.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у першій половині вересня 2022 року, більш точного часу та дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та знаючи, що автомобіль марки Mazda моделі CX-5 д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 (далі за текстом автомобіль Mazda) на праві власності належить ОСОБА_7 , вирішив висунути їй неправомірну вимогу про переоформлення на себе, ОСОБА_5 , права власності на вказаний автомобіль.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_5 в період із початку вересня 2022 року по теперішній час, здійснював регулярний психологічний тиск, висловлював потерпілій ОСОБА_7 погрози застосування фізичного насильства щодо неї, спричинення їй тілесних ушкоджень, пошкодження автомобіля Mazda, які ОСОБА_7 сприйняла як реальні, вимагаючи від останньої переоформлення права власності на автомобіль Mazda на себе ОСОБА_5 .

Окрім цього, 02 вересня 2022 року у вечірню пору доби, ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Тернополі, переслідуючи корисливу мету на незаконне заволодіння транспортним засобом, будучи в неприязних стосунках із власником автомобілю ОСОБА_8 , вирішив незаконно заволодіти цим транспортним засобом.

З цією метою ОСОБА_5 у вечірню пору доби 02 вересня 2022 року прийшов за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_7 , в АДРЕСА_3 та користуючись її тимчасовою відсутністю в приміщенні коридору даної квартири викрав із сумки, що там знаходилась, ключі від автомобіля Mazda, та покинув приміщення квартири.

Надалі, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 о 08 годині 42 хвилини 03 вересня 2022 року, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 , підійшов до автомобіля Mazda, де переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи те, що діє проти волі власника та користувача вказаного транспортного засобу ОСОБА_7 , за допомогою заздалегідь викраденого у ОСОБА_7 ключа автомобіля Mazda відчинив передні водійські двері даного автомобіля, сів за кермо та завів двигун.

В подальшому ОСОБА_5 виїхав автомобілем Mazda із двору будинку та направився у сторону вул. Польового О. полковника УПА з метою переховування автомобіля Mazda від власника ОСОБА_7 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, а саме автомобілем Mazda, потерпілій заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 658 080 гривень, що у 530 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у великих розмірах.

14 вересня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України.
Метою застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоює забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ст.177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; п.4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставами застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання передбачених ч. 4 ст. 189 , ч. 3 ст. 289 КК України, за які законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк від 7 до 12 років. Відповідно альтернативної міри покарання немає, а тому усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування та подальшому суду з метою уникнення відповідальності.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого злочину, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, відтак, слідчий просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених та просив його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив, що ризики заявлені слідчим у клопотанні та підтримані у судовому засіданні прокурором не підтвердженні належними доказами. Просив врахувати вказані обставини, особу підозрюваного та його процесуальну поведінку та обрати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Нормами ч.1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
За змістом ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000225 від 05.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, 14 вересня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України.
Слідчий, звертаючись із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289 КК України.
На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289 КК України та повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколами огляду оптичного носія;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіоконтролю особи;

- протоколом обшуку від 14.09.2022;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Окрім цього, беззаперечних доказів, які б спростовували обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_5 , слідчому судді не надано.
При цьому, необхідно відзначити, що на даному етапі кримінального провадження стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.
Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289 КК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, є обґрунтованою.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; п.4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання передбачених ч. 4 ст. 189 , ч. 3 ст. 289 КК України, за які законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк від 7 до 12 років. Відповідно альтернативної міри покарання немає, а тому усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування та подальшому суду з метою уникнення відповідальності.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини Ілійков проти Болгарії, в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудовим розслідуванням на даний час не встановлено місце знаходження усіх речових доказів, та їхнє місцезнаходження відоме ОСОБА_5 .
Крім цього, ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що останній ніде не працює, не має постійного джерела доходу, що підтверджує ризик того, що він знову може вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 не працює, немає постійного законного заробітку, на утриманні має дві малолітні дитини. Вище вказане в цілому свідчить про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини.

Окрім цього, встановлено, що у ОСОБА_5 , є рідний брат ОСОБА_9 , який на данний момент проживає в м.Донецьк, та друг ОСОБА_10 , який на данний момент проживає в м.Красний Луч, Луганської області, тобто на територіях, які на данний момент є окупованими, у зв`язку із чим ОСОБА_5 , може покинути територію України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування кримінального провадження.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_5 відоме фактичне місце проживання потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, показання яких можуть мати суттєве значення у даному кримінальному провадженні, він може незаконно впливати на них з метою дачі ними неправдивих показів.

Поряд з цим, відповідно до положення ч.2 ст.23 КПК України, не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Вказані обставини в цілому свідчать про наявність вищезазначених ризиків, необхідності обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, слідчий суддя дійшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжкого кримінального правопорушення.
Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що останній уродженець м. Хрустальний Луганської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні дві малолітні дитини, раніше не судимий.
Також, клопотання сторони захисту щодо зміни підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не підлягає до задоволення, оскільки беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків та реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість. Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_5 під вартою, не встановлено.
Згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно з матеріалами доданих до клопотання вбачається, що підозрюваного ОСОБА_5 не було затримано у відповідності до ст. 208 КПК України, відтак тримання під вартою обчислюється з 14.09.2022.
Відтак, саме з 14.09.2022 слід виходити при обрахуванні строку тримання під вартою.
У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000225 від 05.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, слід задовольнити частково, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 58 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відтак, при визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує положеннями ст. ст. 182, 183 КПК України.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, вищенаведені ризики, матеріальний стан підозрюваного, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 ,санкцію, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, його соціальний та економічний стан, розмір застави, який забезпечить його належну поведінку та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, який повинен становити не менше 520 000,00 гривень, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція, що вплине не тільки на підозрюваного, але і на життя членів його родини.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176178, 183, 193, 194, 198, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000225 від 05.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10 листопада 2022 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 520 000,00 грн (п`ятсот двадцять тисяч гривень 00 копійок) для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_5 » у кримінальному провадженні №0000225 від 05.09.2022, за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2022 року.

У випадку внесення застави, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти та покласти на нього обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 23 год. 59 хв. 10 листопада 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У задоволенні інших вимог відмовити.

У задоволенні клопотань захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 15 вересня 2022 року о 08 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1