Справа № 991/2581/22
Провадження 1-кс/991/2601/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20 липня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
20 липня 2022 року до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, яка на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20 липня 2022 року була передана на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .
Вказана скарга обґрунтована тим, що 09 липня 2022 року головою ОСОБА_2 до Державного бюро розслідувань подано заяву про вчинення керівницею Офісу Генерального прокурора кримінального правопорушення, що полягає у невиконанні нею ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.06.2022, однак, всупереч вимогам статті 214 КПК України, відомості, викладені у вказаній заяві, протягом 24 годин не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За результатами дослідження вказаної скарги та доданих до неї матеріалів, слідчий суддя встановив, що вона підлягає поверненню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні серед іншого може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання ними заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Порядок звернення із такими скаргами та їх розгляду слідчим суддею врегульовано ст. 304-307 КПК України.
Так, за змістом ст. 304 КПК України, при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою, слідчому судді у першу чергу необхідно перевірити, чи було дотримано правил підсудності при зверненні з відповідною скаргою.
За змістом ч. 2 ст. 33-1 КПК України, слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Предметна підсудність цього суду визначається статтею 33-1 КПК, якою встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці до статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
Водночас, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів слідчим суддею встановлено, що вона стосується невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України, за фактами невиконання судового рішення.
З огляду на викладене, у скарзі та заяві про вчинення кримінального правопорушення наведені обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, яке не відноситься до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Пунктом другим ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на бездіяльність слідчого, передбачена ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що зі скарги та доданих до неї документів неможливо ідентифікувати особу, яка звернулася зі скаргою.
Так, скарга, яка передана на розгляд слідчого судді, надійшла до Вищого антикорупційного суду з електронної пошти Софія Громадська «». Як вбачається з тексту скарги та електронного листа, вона складена і направлена електронною поштою до суду ОСОБА_2 . До електронного повідомлення були додані файли у форматі jpg, скарга ВАКС від 20.07.2022р у форматі pdf, заява від 09.07.2022р. у форматі pdf, заява від 12.07.2022р. у форматі pdf, які не засвідчені кваліфікованим електронним цифровим підписом. Зазначені обставини зафіксовані в акті про відсутність електронно-цифрового підпису від 20.07.2022, складеному працівниками Управління документообігу та організаційного забезпечення Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до у п. 4.4 розділу 4 Вимог до оформлювання документів Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації Державної уніфікованої системи документації Національного стандарту України ДСТУ 4163:2020, чинного від 01 вересня 2021 року, затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» № 144 від 01 липня 2020 року, документи, що їх створюють юридичні особи, обов`язково повинні мати такі реквізити: найменування юридичної особи, назва виду документа (не зазначають на листах), дата документа, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, підпис (для електронних документів електронний підпис або електронна печатка в разі відсутності електронного підпису).
Крім цього, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Частиною 1 статті 7 цього ж Закону передбаченого, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Таким чином, підпис є обов`язковим реквізитом, який вказує на те, що документ є саме оригіналом і який дозволяє ідентифікувати підписувача іншими суб`єктами документообігу.
Натомість, подана до суду скарга відповідного реквізиту не містить, що не дозволяє слідчому судді ані ідентифікувати особу, яка її подала і як наслідок перевірити наявність у такої особи права на звернення з відповідною скаргою, так і встановити дійсну волю ОСОБА_2 щодо наміру захистити порушені права та звернутись з відповідною скаргою до суду.
Відповідні обставини унеможливлюють достовірну ідентифікацію особи, яка звернулась зі скаргою та, як наслідок, її подальший розгляд, а тому слідчий суддя, керуючись положеннями п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, вирішує повернути скаргу у зв`язку з тим, що її подано особою, яка не має на це права.
На підставі викладеного, керуючись статтями 303-304, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
1.Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути особі, яка її подала.

2.Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

3.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

4.Роз`яснити особі, які подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1