СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1290/22
Провадження № 1-кс/306/174/22
У Х В А Л А

03 серпня 2022 року м. Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

володільця майна ОСОБА_4

розглянувши клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000096 від 24.07.2022 року,-
В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернулася в суд із вищезгаданим клопотанням, посилаючись на те, що 23.07.2022 року в чергову частину ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт ДОП СП відділення поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що нею, того ж дня, під час патрулювання, близько 14.30 год. було виявлено громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Дусино, Свалявського району, мешканку АДРЕСА_1 , яка перебуваючи у публічному місці, а саме на вулиці Духновича, м. Свалява, неподалік готелю «Карпати», в присутності працівників поліції та свідків, які в той час перебували на вищевказаній вулиці, публічно заперечувала здійснення збройної агресії Російської Федерації проти України та публічно висловлювалася щодо невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях України.
В ході огляду місця події, 23 липня, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «ZTE», моделі «Blade 20» з SIM-картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 , що належить громадянці ОСОБА_4 та який упаковано в спеціальний пакет з написом «Національна поліція України Головне слідче управління» №7261626. Дане майно, постановою дізнавача СД ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 25.07.2022 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
За даним фактом, 24 липня 2022 року, відомості про кримінальне правопорушення, було внесено до ЄРДР за № 0000096, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.
Клопотання мотивує тим, що вищезгаданий вилучений мобільний телефон може бути доказом вчинення даного кримінального правопорушення, тому виникає необхідність у накладанні арешту на нього, з метою збереження вказаного майна та необхідністю проведення необхідних слідчих дій.
У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому.
ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечила. Пояснила, що належний їй вищевказаний мобільний телефон добровільно надала працівникам поліції для огляду. Зазначила, що жодних висловлювань щодо заперечення агресії Російської Федерації проти України не допускала, а навпаки, у зв`язку з воєнними діями змушена була разом з дітьми переїхати у Закарпаття з місця свого постійного проживання, м. Енергодар, Запорізької області. Ствердила, що жодних доказів щодо інкримінованого їй кримінального правопорушення телефон не містить.
Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у провадженні сектору дізнання ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000096 від 24.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України (а.с. 5).

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР став рапорт ДОП СП відділення поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що нею, того ж дня, під час патрулювання, близько 14.30 год. було виявлено громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Дусино, Свалявського району, мешканку АДРЕСА_1 , яка перебуваючи у публічному місці, а саме на вулиці Духновича, м. Свалява, неподалік готелю «Карпати», в присутності працівників поліції свідків, які в той час перебували на вищевказаній вулиці, публічно заперечувала здійснення збройної агресії рф проти України та публічно висловлювалася щодо невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях України (а.с. 6).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.07.2022 року, на підставі усного дозволу та заяви, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «ZTE», моделі «Блейд 20» з сімкартою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 , що належить громадянці ОСОБА_4 та який упаковано в спеціальний пакет з написом «Національна поліція України Головне слідче управління» №7261626 (а.с. 10-13).
Згідно постанови дізнавача про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 25.07.2022 року вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000096 від 24.07.2022 року (а.с. 14-15).

Від надання пояснень ОСОБА_4 відмовилася (а.с. 9).

Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України - при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість відшкодування шкоди , завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу зазначеної статті КПК України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що арешт, як захід забезпечення кримінального провадження може бути застосований слідчим суддею виключно у випадку коли щодо майна, на яке просять накласти арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Положення ч. 4 ст. 173 КПК України визначають обов`язок суду застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Зважаючи на те, що доводи прокурора підтверджені належними, допустимими доказами, перевіривши додані до матеріалів клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити, наклавши арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 23.07.2022 року майно, із забороною використовувати та розпоряджатися тимчасово вилученим майном на час проведення необхідних слідчих дій.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Тобто, після процесуальних дій в кримінальному провадженні, власник майна може подати клопотання про скасування арешту майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ст. 175 КПК України - ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 170-173, 175, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «ZTE», моделі «Blade 20» з SIM-картою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_1 , який упаковано в спеціальний пакет з написом «Національна поліція України Головне слідче управління» №7261626 та який було вилучено в ході проведення огляду місця події 23.07.2022 року від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дусино, Свалявського району, мешканки АДРЕСА_1 із забороною його подальшого відчуження та розпорядження даним майном на час проведення необхідних слідчих дій.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 03 серпня 2022 року о 14 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ

СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6