Справа № 325/795/20
У Х В А Л А

іменем України

31.03.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоіванівка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 115 КК України про продовження строку дії застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
24.06.2020 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Мелітопольською окружною прокуратурою по кримінальному провадженню № 0000135 від 02.04.2020 направлено обвинувальний акт (з додатками) по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Положеннями ч.5 п.20-5 Перехідних положень КПК України передбачено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
30.03.2022 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
З матеріалів кримінального провадження суд вбачає, що 01.02.2022 Мелітопольським міськрайонним судом продовжено строк запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 01 квітня 2022 року.
Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 10.03.2022 №4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Захисник обвинуваченого проти даного клопотання не заперечує.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Заслухавши прокурора, суд дійшов висновку, що існують наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Ризики, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, не зменшилися.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким, умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, а саме за ч. 1 ст. 121 КК України.
Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, факти чого вже мали місце під час досудового розслідування.
Так, слідчий суддя Приазовського районного суду, постановляючи ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 02.06.2020 відносно ОСОБА_5 , прийняв до уваги те, що останній, перебуваючи під домашнім арештом, намагався зв`язатись з потерпілою та свідком у справі, погрожував свідку фізичною розправою та таким чином порушував обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.
Слідчим суддею також було встановлено, що за короткий проміжок часу домашнього арешту ОСОБА_5 вчинив адміністративне правопорушення та був притягнутий до відповідальності.
Наявні наведені ризики є дійсними та тривають, що виключає на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на більш м`який.
Про неможливість зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, передбаченого п.1 ч.1 ст.176 КПК України свідчить тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення.
Про неможливість зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст.176 КПК України свідчить тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та відсутність осіб, які б заявили клопотання про взяття підозрюваного на поруки як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_5 не працевлаштований та не отримує прибуток, що свідчить про неможливість обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п.3 ч.1 ст.176 КПК України. Також клопотань від близьких родичів ОСОБА_5 чи інших осіб про намір внесення застави за останнього не надходило як під час досудового розслідування так і на час судового розгляду.
Про неможливість обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, за місцем свого мешкання характеризується задовільно, зловживає спиртними напоями, раніше неодноразово притягувався кримінальної та до адміністративної відповідальності, в тому числі за невиконання батьківських обов`язків та насилля у родині. Вказані обставини дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Такі факти в сукупності із тим, що обвинувачений усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчинені злочину, свідчать про те, що ОСОБА_5 може мати можливість ухилитися від суду та змінити місце мешкання.
Як вже зазначалось вище, знаходячись під цілодобовим домашнім арештом мали місце факти телефонування останнім свідку з погрозами та направлення за допомогою мобільного додатку потерпілій ОСОБА_6 образливі повідомлення у зв`язку із чим є підстави вважати, що знаходячись на свободі підозрюваний знову буде мати можливість незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою їх залякування та можливої зміни ними показань.
Отже, сторона обвинувачення вважає, що окрім наявного обґрунтованого обвинувачення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існують, належним чином обґрунтовані прокурором та не зменшились, а тому у суду є всі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 187, 199, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України України, строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 31.03.2022 р. по 29.05.2022 р.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя: ОСОБА_1

31.03.2022