Справа №760/9329/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000439 від 11 квітня 2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
27.07.2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що 13.04.2022 року належним чином повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у справі доказами.

Відповідно до інформації ДЗІСД НПУ від 20.04.2022 року № 531/46-2022, направленої до Офісу Генерального прокурора на виконання доручення від 11.04.2022 року, у період з 13.04.2022 року відбувся обмін військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_4 у якості військовослужбовця рф на громадян України, які перебували у полоні держави-агресора.

У зв`язку з цим, підозрюваного ОСОБА_4 20.04.2022 року оголошено у розшук, про що прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 винесено відповідну постанову.

У подальшому ДЗІС НПУ 04.07.2020 року заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» № 46/4/2022 стосовно ОСОБА_4 .

У ході проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_4 ймовірно перебуває на території рф. Згідно відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 01.01.0001 ОСОБА_4 у період з 24.02.2022 по 01.01.0001 перетин державного кордону України не здійснював.

Після цього, слідчим слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області 18.07.2022 оголошено підозрюваного ОСОБА_4 в міжнародний розшук, про що винесено відповідну постанову.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні неодноразово зупинялося та відновлювалося для проведення слідчих та процесуальних дій.

За таких підстав, беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню з ним слідчих та процесуальних дій із забезпеченням прийняття законного процесуального рішення у даному кримінальному провадженні в розумні строки, підозрювана особа оголошена в міжнародний розшук, оскільки перебуває за межами України, орган досудового розслідування вважає необхідним застосування процедури спеціального досудового розслідування.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його повернення, виходячи з наступного.

Глава 24-1 КПК України встановлює особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.
Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

За правилами ч. 1 ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

Частиною 2 ст. 297-2 КПК України передбачено, що у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 297-3 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 297-2 цього Кодексу, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

У науковій літературі визначені певні ознаки спеціального досудового розслідування (in absentia), зокрема:

1) спеціальне досудове розслідування здійснюється лише щодо особи, котра набула статусу підозрюваного за наявності достатніх доказів щодо забезпечення обізнаності особи про наявне кримінальне провадження, зокрема шляхом вручення їй повідомлення про підозру та повісток про виклик;

2) можливе лише у разі переховування підозрюваного, обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності й оголошення його у міждержавний та / або міжнародний розшук.

Положення КПК України та позиції науковців свідчать про те, що переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності поряд із оголошенням підозрюваного у міждержавний та / або міжнародний розшук є безумовною обов`язковою умовою здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia).

КПК України не містить визначення «переховування підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності».

Норма ч. 5 ст. 139 КПК України визначає, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Системний аналіз КПК України не свідчить про тотожність понять «переховування підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності» й «ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду», яке визначається як неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази. Тому поняття «переховування підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності» для єдності правозастосування підлягає визначенню.

Незважаючи на відсутність поняття «переховування підозрюваного від органів слідства та суду», враховуючи вимоги КПК України, стороні обвинувачення під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування необхідно обов`язково довести слідчому судді як сам факт переховування підозрюваного від органів слідства та суду, так і мету переховування ухилення від кримінальної відповідальності.

Слід звернути увагу, що спеціальне досудове розслідування повинно містити додаткові, порівняно із загальним кримінальним провадженням, гарантії прав підозрюваного.

Крім того, кримінальне провадження in absentia як форма кримінального провадження, що застосовується за відсутності підозрюваного, обвинуваченого та характеризується особливим процесуальним порядком, за якого дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, успішно застосовується в багатьох країнах Європи.

До гарантій прав підозрюваного у кримінальному провадженні in absentia можливо віднести переховування підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вказана правова норма визначає характер засобів забезпечення прав підозрюваного у спеціальному досудовому розслідуванні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) зазначила, що під ухиленням від слідства або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника.

Верховний Суд України у постанові від 19.03.2015 року по справі № 5-1кс15 визначив, що під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (не з`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду; недотримання умов запобіжного заходу; зміну документів, котрі посвідчують особу; зміну зовнішності; перехід на нелегальне становище; перебування в тайнику; імітацію своєї смерті тощо).

Під час з`ясування, які дії особи мають визнаватися юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, котра вчинила злочин.

Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим і яка зобов`язана з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їхньої досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак ухиляється від виконання такого обов`язку.

Водночас на особу, котра вчинила злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування змінила місце свого проживання (навіть і з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства говорити не можна.).

Така правова позиція, визначена Верховним Судом у справі щодо застосування норми кримінального права ст. 49 КК України.

Незважаючи на факт того, що судом наведено позицію щодо розуміння правової категорії «ухилення від слідства або суду» в аспекті кримінального права, вона може бути застосована у кримінальному процесі, оскільки: по-перше, існує законодавча прогалина поняття «переховування підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності», по-друге, судова практика свідчить про можливість такого правозастосування під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування, спеціального судового провадження (in absentia).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами у разі застосування таких норм права.

Отже, враховуючи викладене можливо дійти висновку, що переховування підозрюваного від органів слідства та суду це виключно умисні дії особи, яка в установленому порядку набула статусу підозрюваного, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин і змушують правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання підозрюваного. Не можуть вважатися переховуванням підозрюваного від органів слідства та суду будь-які дії особи, вчинені до моменту набуття особою статусу підозрюваного в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування.

Водночас факти переховування підозрюваного від органів слідства та суду саме з метою ухилення від кримінальної відповідальності повинні бути в обов`язковому порядку підтверджені стороною обвинувачення відповідними доказами. Зокрема, доказами ухилення особи від слідства можуть бути: підтвердження інформації про отримання повістки про виклик, постанова про привід підозрюваного та результати її виконання, інші докази довідки з місця роботи або навчання, паспортної служби про зміну реєстрації, отримання закордонного паспорта, закладів охорони здоров`я щодо можливості перебування підозрюваного на лікуванні тощо.

Правозастосовна діяльність свідчить про те, що слідчий, прокурор не завжди надають слідчому судді, яким вирішується питання про здійснення спеціального досудового розслідування, докази доведення факту переховування підозрюваного від органів слідства та суду саме з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а обмежуються лише відомостями про відсутність місцезнаходження підозрюваного.

Однак, переховування підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності нині є обов`язковою умовою спеціального досудового розслідування (in absentia), яка повинна доводитися відповідними доказами.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що в клопотанні слідчим, за погодженням з прокурором, не доведено факт переховування підозрюваного від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, дотримання за таких обставин процедури повідомлення про підозру та оголошення в міжнародний розшук, а тому воно не відповідає вимогам ст. 297-2 КПК України та підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-2, 297-3, 303 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000439 від 11 квітня 2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: