Провадження №: 1-кп/755/723/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004246 від 12 травня 2018 року та № 0000086 від 20 березня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брест, Республіки Білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина Республіки Білорусь, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
у Дніпровському районному суді м. Києва перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року призначено судовий розгляд на підставі об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 05 листопада 2022 року включно.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 2 місяці, оскільки існують ризики, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення нових кримінальних правопорушень.
Прокурор ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачений не планує втікати з країни, це суб`єктивна думка прокурора, авідсутність реєстрації в Україні не є показником, тим паче на території України діє воєнний стан. Впливати на свідків ОСОБА_8 не збирається. Просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника у повному обсязі.
Суд, заслухавши прокурорів, захисника та обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Разом з тим за ч. 3 вищевказаної статті під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

У зв`язку з тим, що присяжну ОСОБА_9 усунено від подальшої участі в розгляді вищевказаного кримінального провадження, а протоколу розподілу про заміну присяжного наразі немає, адже працівники канцелярії переведені на дистанційну роботу, суд приходить до висновку про розгляд зазначеного клопотання в одноособовому складі головуючою суддею ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Суд враховує, що запобігання ризику переховування, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_3 від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства, а тому вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_3 , оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, за найтяжчий із яких передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна..
Також надаючи оцінку ризику незаконного впливу на свідків, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає це цілком ймовірним, оскільки враховує ту обставину, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, а також кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, за фактом 10 (десяти) епізодів, Крім того, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 209 КК Республіки Білорусь (шахрайство).
При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги також і дані про його особу, а саме його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, той факт, що він неодружений, до затримання працював, зареєстрований у м. Брест, Республіка Білорусь, має місце проживання у м. Києві (у родичів), майновий стан обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, перебуває у розшуку Республіки Білорусь за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 209 КК Республіки Білорусь.
Крім того, на даний час докази, передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту не досліджені у повному обсязі, зокрема не досліджено висновок експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи від 07 вересня 2022 року та не допитано всіх свідків.

Суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та дійсними, а тому вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, зокрема і домашній арешт.

Аналізуючи можливість застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, з урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Зокрема запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним у даній справі, оскільки обвинувачений не має постійного місця проживання з яким у нього є зв`язок і де його можливо завжди знайти та де б він міг перебувати під домашнім арештом, крім того він ніде не працює та перебуває у розшуку Республіки Білорусь.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX,у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX,На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21 жовтня 1993 року, призову підлягають усі громадяни України, придатні до військової служби або ті, які перебувають в запасі (резервісти).

«Правила перетинання державного кордону громадянами України», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 встановлюють обмеження виїзду у разі введення на території України воєнного стану для громадян України за виключенням окремої категорії осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 є громадянином Республіки Білорусь, а не України, дія воєнного стану на території України не впливає на неможливість його виїзду з території України.

А тому суд, аналізуючи підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не знаходить підстав для задоволення клопотання його захисника. Щодо необґрунтованості ризиків прокурором у клопотанні, то суд надав їм оцінку вище в даній ухвалі.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що захисником не доведено ті обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу зменшились.

Обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю інкримінованих злочинів, на даний час не виходить за межі розумного строку.

Суд також враховує, що будь-яких даних, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надано.

Будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 , судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

Зважаючи на характер дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , а також інші обставини у своїй сукупності, суд переконаний, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу, а тому менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого,а тому відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`які запобіжні заходи.
Враховуючи, що 05 листопада2022 року спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити дію існуючого запобіжного заходу до 16 грудня 2022 року включно.
Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України,суд

п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 16 грудня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 11 год 30 хв 21 жовтня 2022 року.
Головуюча суддя ОСОБА_1