Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/927/22
Провадження № 1-кс/723/1515/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду
Чернівецької області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
дізнавача ОСОБА_3

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна.

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Сторожинецького районного суду з клопотанням, погодженим прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, посилаючись на те, що під час патрулювання 27.03.2022 року близько 10 год. 30 хв. в с. Буденець вул.. Головна Чернівецького району Чернівецької області був зупинений автомобіль марки «БМВ» н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , який пред`явив працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з явними ознаками підробки.

Відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 27.03.2022 року з правовою кваліфікацією ч.4 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача від 27.03.2022 року визнано речовими доказами: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та автомобіль марки БМВ 320 н/з НОМЕР_1 .

Посилаючись на те, що дані речі є речовими доказами, оскільки є об`єктами кримінально правових дій, з метою збереження речових доказів та спеціальній конфіскації необхідно накласти арешт на автомобіль.

В суді дізнавач підтримала клопотання, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Вислухавши дізнавача, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ст. 171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з тим, статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, ратифікувавши яку 17.07.1997 року Україна визнала не лише право на мирне володіння майном, а визнала обов`язок щодо запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В рішеннях Європейського Суду «Маркс проти Німеччини» та «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» відображено визнання права будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Однак, зазначених вимог закону дізнавач та прокурор не дотрималися.

Фабула кримінального правопорушення, яка зазначена у витязі № 0000086 внесеній до ЄРДР 27.03.2022 року про те, що під час патрулювання 27.03.2022 року близько 10 год. 30 хв. в с. Буденець Чернівецького району Чернівецької області був зупинений автомобіль марки БМВ н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , який пред`явив працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з явними ознаками підробки, при цьому накладення арешту на автомобіль марки БМВ, не відповідає правовій кваліфікації ст. 358 ч.4 КК України використання завідомо підробленого документу.

Згідно ст. 173 ч.1 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу. Враховуючи, що дізнавачем не доведено необхідності арешту автомобіля, суд відмовляє у цій частині арешту майна.

Щодо арешту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане на імя ОСОБА_6 .

В накладені арешту на автомобіль БМВ 320 н/з НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду А. Пташник