справа № 361/587/22
провадження № 1-кп/361/709/22
ВИРОК
Іменем України
29 липня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002143 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари Київської області, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 р. о 01 год. 25 хв. екіпаж ТУШ-20, патрулюючи на службовому автомобілі «SITROEN» 1406 у складі екіпажу - поліцейського ГРПП капрала поліції ОСОБА_5 та рядового поліції ОСОБА_6 по вул. Ярослава Мудрого, 66, м.Бровари Київської області зупинили автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , за порушення ПДР, а саме в темну пору доби не світив задній лівий фонар.

Після цього, поліцейські ГРПП капрал поліції ОСОБА_5 та рядовий поліції ОСОБА_6 представились та повідомили водієві ОСОБА_4 про причину його зупинки, а також повідомили про застосування відеофіксації за допомогою службового портативного відеореєстартора «BodyCam» №7. Під час спілкування з водієм ОСОБА_4 поліцейські відчули різкий запах алкоголю з порожнини рота, після чого та останньому було запропоновано пройти до службового автомобіля «SITROEN» номерний знак НОМЕР_2 для проведення освідування за допомогою приладу газоаналізатор «Драгер» №0215.

В цей же день близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 виник умисел на надання поліцейським ГРПП капралу поліції ОСОБА_5 та рядовому поліції ОСОБА_6 , які є службовими особами правоохоронного органу, неправомірної вигоди, за невчинення ними у його інтересах з використанням наданого їм службового становища дій, які вони повинні виконати, а саме за не складання відносно ОСОБА_4 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовим особам неправомірної вигоди за невчинення службовими особами дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього протоколу про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, 03.11.2021 р. о 01 год. 32 хв. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , діючи умисно з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, сів на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля поліції марки моделі «SITROEN» номерний знак НОМЕР_2 , не звертаючи увагу на неодноразові попередження поліцейських про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, надав поліцейським ГРПП капралу поліції ОСОБА_5 та рядовому поліції ОСОБА_6 , які є службовими особами правоохоронного органу, грошові кошти в сумі 1020 гривень (п`ять купюр номіналом по 200 гривень та одна купюра номіналом 20 гривень), поклавши їх у підстаканник службового автомобіля, який знаходився на пластиковій панелі між передніми сидіннями службового автомобіля марки «SITROEN» номерний знак НОМЕР_2 , однак останні відмовились від отримання неправомірної вигоди.

Про вказаний факт інспектор ГРПП ОСОБА_6 повідомив на службу 102 ГУ НП в Київській області та викликав слідчо-оперативну групу Броварського РУП ГУ НП в Київській області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 03.11.2021 р. близько 01 години ночі при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, з метою уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, надав співробітникам поліції грошові кошти в сумі 1020 гривень. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив суд, що став на шлях виправлення, прохав суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються.

Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використання наданого їй службового становища.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, тяжких наслідків від його злочинних дій не настало, згідно досудової доповіді ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Вказані положення статті 53 КК України не містять вимог про те, що суд може застосувати розстрочку лише за заявою особи, оскільки положення статті визначають розстрочку як право суду враховуючи матеріальний стан особи.

Приймаючи рішення про необхідність розстрочення штрафу, суд враховує, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив.

Враховуючи майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 , який офіційно не працює та не має стабільного заробітку, а тому суд вважає за можливе розстрочити сплату призначеного ОСОБА_4 штрафу строком на один рік (12 місяців), шляхом сплати щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.

Таке покарання забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним матеріальному стану засудженого, необхідним і достатнім для його виправлення.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять) тисяч гривень на дванадцять місяців рівними частинами по 1416 гривень 67 копійок, щомісяця.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- документ «РІСТ0002» на матеріальному носії інформації диску DVD-R 4.7 GB, після набрання вироком чинності, залишити в матеріалах кримінального провадження №0002143.

- грошові кошти в сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, передані до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Київській області, звернути в дохід держави.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1