ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4737/21

Провадження № 11-кп/4820/754/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому контрольне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.09.2022 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ключі Усть-Камчатського району, Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ст.309 ч.1 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження №0003172, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2020, №0000031, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України, а також №0000079 від 10.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України.
По даній справі прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.09.2022 року ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.11.2022 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Зазначає, що суд не звернув уваги на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та які не доведені стороною обвинувачення. Також судом не враховано довготривале перебування обвинуваченого під слідством та безпідставність відмови застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з урахуванням міцних соціальних зв`язків за останнім місцем проживання.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ст.422-1 ч.4 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не ставить питання про його участь під час апеляційного розгляду, від інших учасників провадження також не надходило клопотань про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого за участю сторін, тому апеляційний суд з урахуванням наведеної норми кримінального процесуального законодавства розглядає апеляційну скаргу обвинуваченого без участі сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.6 та 7 ст. 176 цього Кодексу.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд врахував тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, один з яких є кримінальним проступком у сфері обігу наркотичних засобів, та які мають високий ступінь суспільної небезпеки, інші є тяжкими злочинами проти власності, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі.
При цьому, дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню спробам ОСОБА_5 переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 суд першої інстанції в повній мірі обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.
Згідно положень ст. 194, ч.3 ст. 199 КПК України, продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій статті 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 309 ч.1 КК України із зібраними у кримінальному провадженні доказами, переданий до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, судове провадження триває та доведеність або не доведеність його вини буде встановлюватися вироком суду.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.
Таким чином, колегія суддів вважає доведеним ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані судом, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків. Крім того, ОСОБА_5 не працював на час затримання, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів та в сфері обігу наркотичних засобів, не має міцних соціальних зв`язків, що також не буде сприяти належному виконанню ним процесуальних обов`язків.
Отже, на даний час продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора або з`явились якісь нові обставини, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з під варти.
Зазначені обвинуваченим в апеляційній скарзі доводи про недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними та спростовуються матеріалам кримінального провадження.

З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає правильним висновок суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, обмеження його права на свободу у цьому випадку є виправданим і необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали у цьому провадженні колегією суддів не встановлено. Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого є необґрунтованими і не підлягаючими задоволенню.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченогоОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.09.2022 року про продовження строку тримання під вартою до 27.11.2022 року включноОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ст.309 ч.1 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3