Справа № 761/1229/22
Провадження № 1-кс/761/1352/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005047, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
14.01.2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 26 грудня 2021 року в ході проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 а саме на: змив з руки підозрюваного, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук підозрюваного, куртку «Nike» з слідами речовини бурого кольору та сині джинси.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005047, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор зазначає, що під час досудового розслідування було встановлено, що 26.12.2021, не пізніше 06 год.00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи у підвальному приміщенні одноповерхової покинутої будівлі, розташованої поблизу Київської міської клінічної лікарні №14, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вступив в словесний конфлікт зі своїм знайомим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході вказаного конфлікту у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків та внаслідок попередньо вжитих спиртних напоїв, виник злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , 26.12.2021, не пізніше 06 год.00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, наблизившись до потерпілого, вступив з ним в словесний конфлікт, який переріс у обопільну бійку, в ході якої, діючи умисно, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень, переслідуючи мотив особистих неприязних стосунків, тримаючи в руці предмет, що має колючо-ріжучі властивості та зовні схожий на ніж, наніс ОСОБА_5 , не менше одного удару в область живота та не менше одного удару в область обличчя потерпілого, тобто в ділянки тіла, де розташовані життєво важливі органи людини, та не менше одного удару в область правої кисті.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння: проникаюча травма живота; наскрізне поранення печінки, малого сальника, гемоперітонеум; різані рани правої кисти та правої щоки.

26.12.2021 в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил передбачених ч. 7 ст. 223 та ст. 236 КПК України здійснив обшук підозрюваного, в ході якого виявлено та вилучено змив з руки підозрюваного, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук, куртку «Nike» з слідами речовини бурого кольору та сині джинси.

Прокурор вказує, що перераховані речі за своєю суттю є речовими доказами, оскільки могли зберегти на собі сліди, які можуть бути використані, як доказ факту, що встановлюються у кримінальному провадженні, або є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився. Від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

З огляду на специфіку вилученого майна, а також те, що матеріальної цінності воно не становить, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику та участі його власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим 26 грудня 2021 року постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр вважати, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, може містити інші відомості, важливі для досудового розслідування, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 26 грудня 2021 року в ході проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , а саме на: змив з руки підозрюваного, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук підозрюваного, куртку «Nike» з слідами речовини бурого кольору та сині джинси.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 117, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005047, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 26 грудня 2021 року в ході проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , а саме на: змив з руки підозрюваного, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук підозрюваного, куртку «Nike» з слідами речовини бурого кольору та сині джинси.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1