Провадження № 1-в/127/373/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2022 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.03.2019,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86): ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.03.2019.
Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 відбув 2/3 строку призначеного покарання, за період відбування покарання характеризується позитивно, має 10 заохочень та не має жодного дисциплінарного стягнення.
Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з мотивів викладених у клопотанні.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання установи, зазначив, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, не працевлаштований, хоча має заборгованість по виконавчих листах, а тому прокурор просив суд відмовити у задоволені клопотання.
Засуджений ОСОБА_3 надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд проводити розгляд клопотання у його відсутність та клопотання задовольнити.
Суд вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
На даний час ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправа колонія (№ 86)».
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.03.2019 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
З матеріалів особової справи ОСОБА_3 вбачається, що останній відбув 2/3 строку покарання 12.05.2022, за час відбування покарання в установі характеризується позитивно, вимог режиму відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 10 разів заохочувався адміністрацією установи.
Разом з тим, відповідно до довідки Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» № 149/01-22 від 26.07.2022 обвинувачений ОСОБА_3 не працевлаштований у виробничій майстерні установи так, як не володіє робітничою професією та навичками, які міг би застосовувати при виконанні виробничих завдань, однак ОСОБА_3 залучається до робіт з благоустрою установи та підтриманні санітарно-побутових умов відділення соціально-психологічної служби.
Відповідно до ч. 2 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості.
Згідно ч. 5 ст. 118 КВК України засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.
Таким чином, із матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 не працевлаштований в установі, хоча має заборгованість за виконавчими листами на загальну суму 18 453,87 грн., а тому відповідно до ч. 2 ст. 118 КВК України зобов`язаний працювати до погашення такої заборгованості.
Суд не приймає до уваги те, що засуджений ОСОБА_3 залучається до робіт з благоустрою установи та підтриманні санітарно-побутових умов відділення соціально-психологічної служби, оскільки до вказаних робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більше як на дві години на день.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Судом враховано, що ОСОБА_3 неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинював ряд злочинів, а тому суд не вбачає в діях засудженого ОСОБА_3 бажання виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.
Враховуючи викладене, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, що надійшли до суду та особову справу засудженого ОСОБА_3 суд вважає, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставлення до праці не довів своє виправлення, а тому у клопотанні Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , на підставі ст. 81 КК України слід відмовити
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України ст. 118 КВК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.03.2019 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: