Справа № 159/3727/21
Провадження № 1-кп/159/99/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 15 червня 2021 року і №0000035 від 14 січня 2022 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки села Секунь Волинської області, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
14 березня 1993 року Любомльським районним судом Волинської області за частиною першою статті 140 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки;
20 серпня 2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною першою статті 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці. 13 січня 2009 року звільнена у зв`язку із закінченням строку покарання;
15 травня 2009 року Любомльським районним судом Волинської області за частиною другою статті 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. 19 серпня 2011 року звільнена від відбування покарання постановою Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області згідно із пунктом «в» статті 3 Закону України «Про амністію» від 08 липня 2011 року;
22 листопада 2012 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. Звільнена 30 травня 2015 року у зв`язку із закінченням строку відбування покарання;
29 грудня 2017 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців;
26 липня 2019 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік на підставі статті 75 КК України;
18 грудня 2019 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі. Відповідно до статті 71 КК України частково приєднане покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 липня 2019 року і визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Звільнена після відбуття покарання 17 березня 2021 року,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи судимою вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі, на підставі статті 71 КК України, з урахуванням попереднього вироку остаточно визначено до відбування 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, близько 18 год 20 хв. 13.06.2021, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у житловій кімнаті АДРЕСА_2 діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала з-під подушки на якій спав на дивані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M11 SM-M115F/DSN» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 2 505 грн 33 коп., з універсальною плівкою для плотера вартістю 399 грн та сім-картками мобільного оператора «ВФ Україна» та «Київстар», які не становлять майнової цінності, на рахунку яких були відсутні грошові кошти, який знаходився в чохлі марки «Soft Silicone Case Samsung M11» вартістю 145 грн, належний останньому, котрі звернула на свою користь, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3 049 грн 33 коп.
Крім того, ОСОБА_4 14.01.2022 близько 06 год 00 хв. (точного часу слідством не встановлено), перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що її дії є непомітними для сторонніх, шляхом вільного доступу, з дитячої сумочки, яка висіла на стільці у спальній кімнаті будинку, дістала гаманець рожевого кольору, з якого повторно викрала гроші в сумі 386 грн (одна купюра номіналом 200 грн, дві купюри номіналом по 50 грн, чотири купюри номіналом по 20 грн та шість купюр номіналом по 1 грн), які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 9A», кольору «sky blue», вартістю 2 166 грн 33 коп., який лежав на столі у цій же кімнаті, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, ОСОБА_4 спричинила майнових збитків ОСОБА_7 на суму 386 грн та ОСОБА_6 на суму 2 166 грн 33 коп.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, (злочини), передбачені частиною другою статті 185 КК України.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні вину визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася, пообіцяла добровільно відшкодувати потерпілим завдані збитки. Суду пояснила, що дійсно, вона, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальних актах повторно таємно викрала мобільний телефон, належний ОСОБА_5 , гроші в сумі 386 грн, які належать ОСОБА_7 , а також мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 .
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили суду час і місце вчинення крадіжки, суму викрадених коштів. Щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

Згідно із вимогами частини третьої статті 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за частиною другою статті 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи покарання, суд, у відповідності до статей 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Як особа обвинувачена ОСОБА_4 характеризується наступним чином: на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання. Крім того, суд враховує, що обвинувачена не вперше притягується до кримінальної відповідальності за злочин проти власності.
Обставинами, які згідно із статтею 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому.

Обставин, які згідно із статтею 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину 13.06.2021 в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи всі ці обставини суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі. Застосувавши статтю 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння нею нових злочинів.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній домашній арешт.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у справі за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Згідно із статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Запобіжний захід стосовно засудженої ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній домашній арешт.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: DVD-R диск із зафіксованими копіями відеозаписів з камер відеоспостереження відділення ПТ «Заставно-Кредитний Дім» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду ОСОБА_8