Справа № 461/1804/22
Провадження № 1-в/461/52/22
14.04.2022 року, Галицький районний суд м. Львова у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву засудженого:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в смт. Баришівка, Баришівського району Київської області , -
про звільнення від покарання за хворобою відповідно до ст. 84 Кримінального кодексу України, -
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій зазначив, що його тяжка хвороба - плоскоклітинний рак-, перешкоджає подальшому відбуванню покарання, що є підставою для застосування положення ст. 84 Кримінального кодексу України.
Лікар терапевт Львівської багатопрофільної лікарні № 19 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав клопотання про здійснення розгляду без його участі. Додатково зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 засуджений помер.
Прокурором в судовому засіданні було подано до суду лікарське свідоцтво про смерть, з якого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання суд приходить до висновку, про необхідність залишення подання з огляду на наступне.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 26 КПК України).
Під диспозитивністю слід розуміти правове положення, згідно з яким сторонам кримінального провадження надається і забезпечується можливість вільно в межах, встановлених КПК, обирати способи здійснення своїх матеріальних та процесуальних прав і використовувати на власний розсуд передбачені законом публічні засоби їхнього захисту, а також активно впливати на хід і результати кримінального провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно ч.2ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнений від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Згідно з п. 6 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.
Судом було встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть №416 від 09 квітня 2022 року, засуджений ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1ст.7 КПК України, ч.6 ст.9 КПК України
Враховуючи вищевикладене, оскільки засуджений помер до розгляду подання про звільнення його від відбування покарання у зв`язку з хворобою, суд приходить до переконання, що таке слід залишити без розгляду.
Керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,-
Заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку з тяжкою хворобою,- залишити без розгляду.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали суду.
Головуючий суддя ОСОБА_1