Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

28 березня 2022 року

Колегія суддів з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченої: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2022 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и л а:

На розгляді Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 01 лютого 2022 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України, призначене на 12 годину 00 хвилин 28 березня 2022 року.

За вироком суду обвинуваченій ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 01.04.2022 року.

Прокурор 24 березня 2022 року надіслав до апеляційного суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 . Клопотання мотивовано тим, що запобіжний захід щодо ОСОБА_7 спливає, наразі об`єктивної можливості закінчити розгляд кримінального провадження в апеляційному порядку немає. Вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на сірок від 7 до 15 років, а також те, що обвинувачена за станом здоров`я стаціонарного лікування не потребує, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, хоча й не судима на підставі ст. 89 КК України, є обгрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи па волі, може переховуватись від суду під тяжкістю призначеного покарання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність в її поведінці обгрунтованих ризиків, передбачених п. п.1 та 5 ч.1 ст.177 КІ1К України, які на даний час не зменшилися.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання процесуального прокурора. Обвинувачена та його захисник заперечили проти клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, які стосуються вирішення питання щодо запобіжного заходу, доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 , а також доводи заперечення обвинуваченої та її захисника, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положенням ст.199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження. Крім того, під час судового розгляду з`ясування питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою також входить в обов`язки суду, незалежно від наявності клопотання прокурора, що передбачено положеннями ст.331 КПК України, як вже зазначалося вище.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою аргументами на користь такого рішення є, у тому числі: серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Як вбачається з матеріалів провадження, обраний раніше обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою спливає. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на сірок від 7 до 15 років, а також те, що обвинувачена за станом здоров`я стаціонарного лікування не потребує, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, хоча й не судима на підставі ст. 89 КК України, є обгрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи па волі, може переховуватись від суду під тяжкістю призначеного покарання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність в її поведінці обгрунтованих ризиків, передбачених п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КІ1К України, які на даний час не зменшилися, тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більший м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків обвинуваченої, а також вказує на повну недієвість менш суворих запобіжних заходів, ніж утримання під вартою.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, або ж відпали, наразі відсутні, тому підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_7 на більш м`який - відсутні, а обрання обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання нею процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

При цьому об`єктивної можливості розглянути дане кримінальне провадження апеляційний суд не має.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. ст.199, 331, 405 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 26 травня 2022 року включно.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: