Провадження № 1-кс/761/8098/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо не розгляду клопотання захисника у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 111, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-5 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо не розгляду клопотання захисника у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 111, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-5 КК України.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що в даному кримінальному провадженні досудове розслідування проводиться ДБР. Разом з тим з березня 2022 року всі клопотання слідчих та прокурорів у цьому кримінальному провадженні розглядаються Личаківським районним судом м. Львова. Вказував, що вже існує рішення Верховного Суду, що дане кримінальне провадження підсудне Личаківському районному суду м. Львова. У зв`язку із зазначеними обставинами прокурор просив направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала, щодо доводів прокурора про непідсудність вказаної скарги Шевченківському районному суд м. Києва, мотивуючи це тим, що фактично досудове розслідування здійснює СБ України. На підтвердження своїх доводів надала письмові пояснення.

Так як розгляд даної скарги вже було розпочато, слідчий суддя першочергово ставить питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Так, слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження №0000212 від 19.09.2016 рокурозслідується слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Під "судом" у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Фраза "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Цей орган має бути встановлений законом - суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, "суд" має завжди бути "встановленим законом". Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів, адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення питань щодо можливого притягнення осіб до кримінальної відповідальності.
Отже, інститут територіальної юрисдикції безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Згідно з ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Зазначений правовий висновок міститься, зокрема, в рішеннях Верховного Суду від 22.04.2020 № 487/7605/19, від 13.05.2020 № 643/7208/20, від 22.05.2020 № 643/7615/20, від 22.05.2020 № 643/7609/20, від 03.09.2020 № 554/4830/20.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне бюро розслідувань розташоване за адресою: м. Київ, вул. Мирного Панаса, буд. 28, що перебуває на території Печерського району міста Києва.
При цьому судом встановлено, що Верховним Судом вже розглядалось питання щодо поточного місцезнаходження та місця здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016, і за наслідками такого дослідження місцем знаходження і місцем здійснення досудового розслідування першим та другим відділами Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань було визнано Територіальне управління ДБР, розташоване у м. Львові, яке знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова.

Так, у своєму рішенні від 09 червня 2022 року у справі №463/1712/22 Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання захисників про направлення клопотання прокурора про продовження строку досудового розслідування з Личаківського районного суду м. Львова до Печерського районного суду м. Києва, обґрунтовуючи це тим, що 22 березня 2018 року законом № 2367-VІІІ було внесено зміни до КПК, згідно з якими для визначення територіальної юрисдикції судів має значення не місце реєстрації органу досудового розслідування як юридичної особи, а вирішальним є місце знаходження органу досудового розслідування.

Відповідно до частин 1, 4 статті 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» систему ДБР складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи.

У складі Головного слідчого управління Державного бюро розслідування діють, зокрема, перший та другий відділи Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, а також перший відділ Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями.

Наказами Директора Державного бюро розслідувань від 1 березня 2022 року № 120?дск, від 4 березня 2022 року № 121-дск та від 15 березня 2022 року № 124?дск у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану місцем здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях вказаними відділами визначено Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, яке знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова.

У той же час, відповідно до положень ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції. При цьому, згідно зі ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, також застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема, гарантування кожному вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у даному випадку, дотримуючись принципу належної територіальної підсудності, матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо не розгляду клопотання захисника у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 111, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-5 КК України, слід направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 32, 34 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо не розгляду клопотання захисника у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 111, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-5 КК України, направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 05 серпня 2022 року о 10 год. 40 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1