Справа № 202/4266/22
Провадження № 1-кс/202/3136/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 26.07.2022 до ЄРДР за № 0000 454 від 26.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 414 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2022 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 22:20 годин, перебуваючи у розташуванні пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , знаходячись у приміщення будівлі, прилаштованої для проживання військовослужбовців, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, порушуючи правила поводження з вибуховими речовинами, привів у бойову готовність та шляхом закидання в одне із житлових приміщень застосував гранату Ф-1. Внаслідок вибуху гранати у приміщенні кімнати військовослужбовець ОСОБА_6 отримав множинні осколкові поранення тулубу та у тяжкому стані був госпіталізований до медичної установи.

26.07.2022 військовослужбовця ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 414 КК України.

26.07.2022 проведено огляд місця події, а саме приміщення кімнати, де відбувся вибух гранати, коридору зі слідами крові, кімнати проживання військовослужбовця ОСОБА_5 . Огляд проводився у приміщенні будівлі складів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які тимчасово використовуються для проживання та несення служби військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , та які розташовані у АДРЕСА_1 (точна юридична адреса не зазначається з метою забезпечення нерозголошення відомостей про місцезнаходження підрозділів Збройних сил України). Під час даного огляду, окрім іншого, виявлено та вилучено: змив зі слідами речовини бурого кольору на підлозі в кімнаті (де відбувся вибух гранати); змив на пото-жирову речовину з поверхні спускового важеля гранати; змив з поверхні зовнішньої ручки вхідних дверей до кімнати, в якій відбувся вибух; змив з поверхні внутрішньої ручки вхідних дверей кімнати, в якій відбувся вибух гранати; змив зі слідами речовини бурого кольору на підлозі у коридорі; осколки гранати з кімнати, в якій відбувся вибух; спусковий важіль від гранати, який знаходився у кімнаті, де відбувся вибух; три фрагменти пакувального паперу з кімнати, в якій проживав ОСОБА_7 .

Вилучені осколки та важіль від гранати ймовірно є частиною гранати, яка видавалася військовослужбовцям ЗСУ для використання під час несення служби, а отже належать державі в особі військової частини НОМЕР_1 .
Вилучені предмети та змиви необхідні для проведення ряду експертиз (криміналістичної, балістичної, судово-молекулярної тощо), які мають значення для досудового розслідування по даному кримінальному провадженню за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 414 КК України.

27.07.2022 вилучене зазначене вище майно та змиви визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту слідчий обґрунтовує тим, що майно має характер речових доказів та надасть слідству можливість використовувати його при проведенні подальших експертиз (криміналістичної, балістичної, судово-молекулярної тощо).

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернулися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився до суду надав заяву про розгляд даного клопотання за його відсутності.

Підозрюваний, захисник та представник власника майна в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000454 від 26.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 414 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.07.2022, 26.07.2022 проведено огляд місця події, а саме: приміщення кімнати будівлі складів «Нової пошти», які тимчасово використовуються для проживання та несення служби військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , та які розташовані у АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: змив зі слідами речовини бурого кольору на підлозі в кімнаті (де відбувся вибух гранати); змив на пото-жирову речовину з поверхні спускового важеля гранати; змив з поверхні зовнішньої ручки вхідних дверей до кімнати, в якій відбувся вибух; змив з поверхні внутрішньої ручки вхідних дверей кімнати, в якій відбувся вибух гранати; змив зі слідами речовини бурого кольору на підлозі у коридорі; осколки гранати з кімнати, в якій відбувся вибух; спусковий важіль від гранати, який знаходився у кімнаті, де відбувся вибух; три фрагменти пакувального паперу з кімнати, в якій проживав ОСОБА_7 .

Вказані предмети мають характер речових доказів та визнані речовим доказами по справі (Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську від 27.07.2022).

Як встановлено в судовому засіданні, вищевказані предмети 26.07.2022 було вилучене під час огляду. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було подано до суду 27.07.2022, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучені змив зі слідами речовини бурого кольору на підлозі в кімнаті (де відбувся вибух гранати); змив на пото-жирову речовину з поверхні спускового важеля гранати; змив з поверхні зовнішньої ручки вхідних дверей до кімнати, в якій відбувся вибух; змив з поверхні внутрішньої ручки вхідних дверей кімнати, в якій відбувся вибух гранати; змив зі слідами речовини бурого кольору на підлозі у коридорі; осколки гранати з кімнати, в якій відбувся вибух; спусковий важіль від гранати, який знаходився у кімнаті, де відбувся вибух; три фрагменти пакувального паперу з кімнати, в якій проживав ОСОБА_7 , які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використаний як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна камеру схову речових доказів Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на предмети, вилучені 26.07.2022 під час огляду місця події, а саме: змив зі слідами речовини бурого кольору на підлозі в кімнаті (де відбувся вибух гранати); змив на пото-жирову речовину з поверхні спускового важеля гранати; змив з поверхні зовнішньої ручки вхідних дверей до кімнати, в якій відбувся вибух; змив з поверхні внутрішньої ручки вхідних дверей кімнати, в якій відбувся вибух гранати; змив зі слідами речовини бурого кольору на підлозі у коридорі; осколки гранати з кімнати, в якій відбувся вибух; спусковий важіль від гранати, який знаходився у кімнаті, де відбувся вибух; три фрагменти пакувального паперу з кімнати, в якій проживав ОСОБА_7 .

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку, без обмеження права користування майном.

Арештоване майно зберігати у Першому слідчому відділі (з дислокацією у місті Краматорську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1