ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2012/22 Справа № 202/1798/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000578 в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровокан Вірменії, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого є за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_11
прокурора ОСОБА_12
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14
в режимі відеоконференції
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 28 серпня 2022 року включно з визначенням застави у розмірі 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень (60 розмірів мінімальної заробітної плати).
Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 до 28 серпня 2022 року включно з визначенням застави у розмірі 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень (60 розмірів мінімальної заробітної плати).
Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 28 серпня 2022 року.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд врахував, що в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачені матимуть реальну можливість переховуватися від суду, побоюючись тяжкості покарання. Судом також встановлено продовження існування ризиків здійснення незаконного впливу на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні, а також ризику продовження вчинення кримінальних правопорушень.
В апеляції:
- адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та застосувати до обвинуваченого менш суворий запобіжний захід.
В обґрунтування вказує, що обвинувачений був позбавлений права на вільний вибір адвоката, оскільки судом було призначено захисника з безкоштовної правової допомоги.
Також вказує, що обвинувачений не отримував клопотання про продовження застосування запобіжного заходу.
Окрім цього звертає увагу, що обвинуваченому не було надано часу для бесіди із захисником для здійснення належного захисту, а захисник не ознайомився із матеріалами справи.
- адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та застосувати до обвинуваченого інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування вказує, що суд не вказав жодної підстави, яка давала б можливість продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою
Також вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні хвору матір, має постійне місце проживання.
- адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або зменшити розмір застави в межах 20-30 неоподатковуваних мінімумів.
В обґрунтування вказує на відсутність ризику переховування від суду, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, одружений, проживає з батьками похилого віку, вину в інкримінованому злочині визнав.
Також захисник вказує на відсутність ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки матеріали справи не містять доказів будь-якого впливу, а свідки та потерпілі у кримінальному провадженні вже допитані, слідчі дії проведені.
Заслухавши обвинувачених та їхніх захисників, які кожен окремо просили задовольнити свої апеляційні скарги, вислухавши думку прокурора, який просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді судом першої інстанції клопотання прокурора дотримані.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , суд першої інстанції в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинувачених під вартою.
Суд першої інстанції врахував наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під вартою, а також існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, здійснення незаконного впливу на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні, а також ризику продовження вчинення кримінальних правопорушень.
З таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, іншими обставинами у їх сукупності, дає підстави вважати, що продовжують існувати вказані вище ризики.
Колегія суддів також зважає, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за який законом передбачено покарання до шести років позбавлення волі, раніше судимий за аналогічний злочин проти власності, вчинив злочин в період іспитового строку. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України, тобто в тому числі і особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого, за який законом передбачено покарання до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за який законом передбачено покарання до шести років позбавлення волі.
Таким чином, останні можуть переховуватися від суду з метою уникнення можливої суворої відповідальності. При цьому судовий розгляд по даній справі триває, не допитані потерпілі та заявлені свідки, а їх покази можуть мати суттєве значення для об`єктивного розгляду кримінального провадження, а тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що визначені судом ризики продовжують існувати.
Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останнім, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказують захисника в апеляційних скаргах, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Доводи захисника ОСОБА_5 стосовно того, що обвинувачений був позбавлений права на вільний вибір адвоката, оскільки судом було призначено захисника з безкоштовної правової допомоги, є безпідставними, оскільки в даному випадку адвокат ОСОБА_5 не зміг бути присутнім в судовому засіданні в суді першої інстанції, а тому, за метою забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист та враховуючи розумні строки розгляду справи, судом було призначено захисника ОСОБА_15 , який був присутній в судовому засіданні, висловлював свою думку та заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, просив обрати останньому інший, більш м`який запобіжний захід. Під час розгляду клопотання призначений захисник, - адвокат ОСОБА_15 належним чином виконував свої обов`язки за дорученням та навів аргументи, які узгоджуються з позицією обвинуваченого, а отже, колегія суддів не вбачає порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист.
Що стосується посилання захисника ОСОБА_5 стосовно того, що обвинувачений не отримував клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, то вказана обставина не є передбаченими ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України підставами для відмови в задоволенні клопотання та не впливає на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою.
Зауваження захисника ОСОБА_5 стосовно того, що обвинуваченому не було надано часу для бесіди із захисником для здійснення належного захисту, а захисник не ознайомився із матеріалами справи, колегія вважає безпідставними, оскільки згідно журналу судового засідання, адвокат ОСОБА_15 не посилався на ці обставини та не просив відкласти розгляд справи, а отже, зазначені зауваження адвоката ОСОБА_5 є виключно його припущеннями.
Колегія суддів, також погоджується з висновком суду щодо визначення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 застави у розмірі 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень (60 розмірів мінімальної заробітної плати) кожному, оскільки таке рішення в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених.
При цьому, з урахуванням наведеного, обставин кримінального провадження, кількості епізодів злочинної діяльності обвинувачених, сімейний та майновий стан останніх, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застава в розмірі 148 860 гривень здатна забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_10 покладених на них обов`язків та запобігти встановленим ризикам, та не є завідомо непомірною, як на це вказує захисник ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 .
Що стосується посилання захисників на наявність у обвинувачених постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, дітей, то вони хоча і мають місце, проте не є достатнім важелем для зменшення встановлених ризиків. Крім того, ці обставини існували і на момент вчинення злочинів, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинувачених.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційні скарги захисників слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000578 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4