Провадження №1-кп/523/925/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0001084 від 10.08.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,-

Встановив:

10.11.2021 року з Суворовської окружної прокуратури м. Одеси до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0001084 від 10.08.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України.

Вивченням матеріалів встановлено, що під час підготовчого провадження в порядку ст.315 КПК України стосовно ОСОБА_5 22.12.2021р. був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 20.02.2022р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні інкримінованого йому злочину, раніше судимий, крім того притягується до кримінальної відповідальності за вчинення багатьох інших кримінальних правопорушень майнової спрямованості, що свідчить про спрямовану діяльність, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, перебував у розшуку за ухвалою Миколаївського районного суду, свідки ще не допитані, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України продовжують існувати та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на недопитаних свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 який за змістом обвинувального акту офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу захисника ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначаючи, що особа тривалий час знаходиться під вартою, вина підзахисного на теперішній час не доказана, він має місце проживання у м. Одесі, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою; обвинуваченого, який підтримав думку свого захисника; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_5 за ст.190 ч.2 КК України відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, за який, у разі визнання особи винною, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років, разом з цим враховуючи особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння майнових злочинів аналогічної спрямованості, не працевлаштований, не має легальних джерел доходів для матеріального існування, документально не підтверджено наявність міцних соціальних зв`язків, який, виходячи зі змісту обвинувального акту, свідомо вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, та у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б були перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно положення ст.182 ч.5 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, приймаючи до уваги характер і обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину, внаслідок якого потерпілій спричинена матеріальна шкода у сумі 241511,40 гривень, враховуючи, що ухвалою Суворовського районного суд м. Одеси від 11.11.2021 року ОСОБА_6 був визначений розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання покладених на обвинуваченого обов`язків у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 1.07.2021р. складає 237900 гривень, зважаючи на наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, з урахуванням інших даних щодо особи обвинуваченого, його віку, суд вважає за можливе в якості гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру передбаченого п.1 ч.5 ст.182 КПК України, який визначений для осіб, обвинувачених у вчиненні нетяжкого злочину, а саме 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 16.04.2022р. включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.07.2021р., встановленого ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.10.2021 року, що складає 237900 (двісті тридцять сім тисяч дев`ятсот) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2022 року заставна сума за ОСОБА_5 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 16.04.2022 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1