Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 505/1656/20

Номер провадження: 1-кп/511/27/22

13 липня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
за участю:
прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
захисників - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000442 від 31.03.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Куяльник Котовського району Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 року гнародження, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, вироком Апеляційного суду Одеської області від 09.04.2010 року за п.п. 6, 8, 9, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнений 03.10.2019 з державної установи «Сокирянська виправна колонія (67)» по відбуттю строку покарання,
у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.355, ч.2 ст. 342 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Котовськ, Одеської області, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, 2017 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,
у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.355 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця: с. Лощинівка, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2004 року народження, з середньо-спеціальною освітою, працюючого директором ТОВ «Риба Бесарабії», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,
у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.355 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_11 , 31.03.2020 року приблизно о 13 годині, разом із ОСОБА_12 , знаходячись в м. Подільськ, Одеської області, від ОСОБА_13 , дізнались про наявність у ОСОБА_17 цивільно-правових зобов`язань, у вигляді грошового боргу, у розмірі 4500 Євро, перед третьою особою - ОСОБА_18 , який виник під час спільної роботи ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , на території Німеччини, в кінці грудня 2019 року.
В подальшому у ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виник злочинний умисел направлений на примушування ОСОБА_17 до виконання цивільно-правових зобов`язань перед ОСОБА_18 , з погрозою застосування насильства над потерпілим або його близькими родичами, з метою повернення грошового боргу в сумі 4500 Євро, на користь третьої особи, ОСОБА_18
31.03.2020 року приблизно о 13.08 год., ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на примушування ОСОБА_17 до виконання цивільно-правових зобов`язань, з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, з метою повернення грошового боргу в сумі 4500 Євро, на користь третьої особи ОСОБА_18 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, протиправно, зателефонували з номеру мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_1 на номер мобільного оператору « НОМЕР_2 » НОМЕР_3 , що належить потерпілому ОСОБА_19 , де висунули вимогу про передачу грошових коштів, для погашення грошового боргу, на користь третьої особи, у розмірі 4500 Євро. Під час вказаної розмови, останні домовились про зустріч із потерпілим ОСОБА_17
31.03.2020 року приблизно о 13.45 год. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 прибули до ставка розташованого на околиці села Олександрівка Подільського району Одеської області, де вже знаходився потерпілий ОСОБА_19 . В подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в грубій, погрозливій формі висловили на адресу ОСОБА_17 , вимогу передати ОСОБА_18 , перед яким у потерпілого існує цивільно-правове зобов`язання у вигляді грошового боргу, вищевказану суму грошових коштів.
При цьому ОСОБА_11 з метою подолання психологічного опору та залякування потерпілого наніс останньому один удар долонею своєї лівої руки по потилиці потерпілого чим завдав фізичного болю. В цей же час ОСОБА_13 , діючи за попередньою домовленістю, з метою доведення злочинного умислу до кінця та діючи з єдиним умислом, дістав з кишені штанів заздалегідь заготовлений ніж і почав демонстративно ним розмахувати перед потерпілим та словесно, на підвищених тонах, почав погрожувати фізичною розправою. На підтримку своїх спільників ОСОБА_12 , пригрозив каліцтвом потерпілому у вигляді вогнепального поранення ноги за допомогою застосування зброї, яка нібито знаходиться при ньому, у разі невиконання їх вимог.
Весь цей час дії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , супроводжувались різноманітними словесними погрозами щодо фізичної розправи, поштохами потерпілого, триманням за верхній одяг, намагаючись залякати останнього. Потерпілий розуміючи суттєву фізичну перевагу нападників, дані погрози щодо фізичної розправи сприйняв як реальні. З метою припинення конфлікту, недопущення його загострення ОСОБА_17 весь час просив присутніх зупинитися, намагався пояснити, що на даний момент в нього грошових коштів немає, у зв`язку з чим, на даний час, він не має можливості виконати цивільно-правове зобов`язання, у вигляді повернення грошового боргу, на користь третьої особи ОСОБА_18 , у розмірі 4500 Євро.
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 зрозумівши, що таким чином ОСОБА_17 , не виконає цивільно-правове зобов`язання у вигляді повернення грошового боргу, вирішили примусити до повернення грошових коштів, батька потерпілого ОСОБА_20 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, продовжуючи психологічний тиск, ОСОБА_11 шляхом словесних погроз змусив потерпілого зателефонувати з власного мобільного телефону своєму батьку ОСОБА_20 , для того щоб останній надав йому вищезгадані грошові кошти, для повернення боргу перед ОСОБА_18 . В свою чергу ОСОБА_21 в телефонній розмові повідомив ОСОБА_11 , з яким розмовляв з приводу повернення боргу його сина, що в нього не має таких грошових коштів.
Не повіривши словам ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вирішили поїхати до ОСОБА_21 , разом з ОСОБА_17 та продовжити там примушувати останнього до виконання цивільно-правого зобов`язання, у вигляді повернення грошового боргу, на користь третьої особи ОСОБА_18 .
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на примушування ОСОБА_17 до виконання цивільно-правових зобов`язань, з метою повернення грошового боргу в сумі 4500 Євро, на користь третьої особи ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , діючи всупереч волі ОСОБА_17 , позбавляючи можливості останнього вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку, грубо порушуючи ст. ст. 23, 28, 29 розділу 2 «Прав, свобод та обов`язків людини і громадянина» закріплених в Конституції України, взяв останнього за верхній одяг та застосовуючи фізичну силу посадив останнього на заднє сидіння автомобіля марки «ФОРД Ц МАКС» темно-сірого кольору з номерами державної реєстрації НОМЕР_4 Болгарії, в результаті чого створив зовнішні перешкоди вільному пересуванню ОСОБА_17 в просторі та часі, вибору ним місця знаходження та спілкуванню з іншими людьми.
В цей час, ОСОБА_12 , шляхом подолання фізичного супротиву потерпілого, з метою продовження реалізації спільних злочинних дій, та з метою недопущення втечі потерпілого, сів також на заднє сидіння вказаного автомобіля біля ОСОБА_17 , а ОСОБА_11 , сів на переднє пасажирське сидіння.
ОСОБА_13 , не маючи на меті заволодіння автотранспортним засобом, діючи єдиним умислом, розуміючи що своїми діями вони позбавили ОСОБА_17 свободи вільно пересуватись, в свою чергу, сів до автомобіля потерпілого марки ЗАЗ 110557-70 разом із свідком ОСОБА_18 та поїхали до батька потерпілого ОСОБА_17 , слідуючи за автомобілем «ФОРД Ц МАКС» темно-сірого кольору з номерами державної реєстрації НОМЕР_4 , та останні поїхали до батька потерпілого ОСОБА_20 , для продовження реалізації своїх незаконних дій у вигляді примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань у вигляді повернення грошового боргу, в розмірі 4500 Євро.
Таким чином ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вчинили стосовно потерпілого ОСОБА_17 дії насильницького характеру, які є небезпечними для життя та здоров`я, а саме позбавили волі останнього. У подальшому, при в`їзді до міста Подільська дані особи були зупинені співробітниками поліції, а їх злочинні дії було викрито.
Крім того, ОСОБА_11 , 29.05.2020 року, приблизно о 09.00 год., утримуючись в ізоляторі тимчасового тримання № 4 ГУ НП в Одеській області, розташованого за адресою: Одеська область, місто Подільськ, вулиця Соборна, 74, достовірно знаючи, що в цей же день та час, він має бути доставлений у судове засідання до Котовського міськрайонного суду Одеської області, у супроводі конвою, з числа працівників поліції, з метою перешкоджання його конвоювання до суду та уникнення участі у судовому засіданні, вирішив вчинити опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.
29.05.2020 року, приблизно о 08.20 год., згідно наказу начальника Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області від 28.05.2020 № 193 «По особовому складу задіяного для охорони та конвоювання затриманих та взятих під варту осіб», з числа працівників Подільського відділу поліції, а саме: оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ОСОБА_22 , дільничного офіцера поліції сектору превенції ОСОБА_23 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 ОСОБА_24 , сформовано конвой, призначений для конвоювання заарештованого ОСОБА_11 з ізолятора тимчасового тримання № 4 ГУ НП в Одеській області до Котовського міськрайонного суду Одеської області, для участі у судовому засіданні по справі за заявою захисника ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_11 «Про відвід судді ОСОБА_25 від розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_11 ». Відповідальним за конвоювання, є заступник начальника Подільського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_26 .
Таким чином, вищевказані працівники поліції, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу та на яких, відповідно до статті 2 Закону України «Про Національну поліцію», покладено виконання обов`язків з охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, в цей же день та час, утримуючись в камері № 6 ізолятора тимчасового тримання № 4 ГУНП в Одеській області, розташованого за вищевказаною адресою, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , є працівниками поліції, які перебувають на службі та виконують свої службові обов`язки, умисно проігнорував законні вимоги працівників поліції, а саме: піднятись з ліжка, підійти до дверцят камери та надати руки для застосування спецзасобу - кайданок, відповідно до вимог п.п. «в», п. 1, ч. 3, ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» (поліцейський уповноважений застосовувати спеціальні засоби кайданки та інші засоби обмеження рухомості, під час конвоювання (доставлення) затриманого або заарештованого).
З метою виконання поліцейськими ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , своїх обов`язків та конвоювання ОСОБА_11 до Котовського міськрайонного суду Одеської області, відповідно до ст.ст. 44, 45 ЗУ «Про Національну поліцію», до останнього, було застосовано фізичну силу, а саме загинання рук за спину та спецзасіб кайданки.
Під час виконання вказаних дій поліцейськими, ОСОБА_11 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення опору працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, з метою перешкоджання конвоювання, почав активно протидіяти працівникам поліції, таким чином вчиняв активний фізичний опір, який виразився у тому, що ОСОБА_11 , пручався та для запобігання надягання на його руки кайданок, застосовував прийоми боротьби та навіть пошкодив механізм.
Подолавши активний, фізичний опір ОСОБА_11 , працівники поліції ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , застосовуючи фізичну силу та спеціальний засіб кайданки, витягли ОСОБА_11 з камери № 6 ізолятору тимчасового тримання № 4 ГУ НП в Одеській області та помістили до салону службового автомобілю «Renault duster» реєстраційний номер НОМЕР_5 , для подальшого конвоювання до Котовського міськрайонного суду Одеської області.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, ОСОБА_11 , перебуваючи в салоні службового автомобілю «Renault duster» реєстраційний номер НОМЕР_5 , біля адміністративної будівлі Котовського міськрайонного суду Одеської області, розташованого за адресою: Одеська область, місто Подільськ, провулок Спортивний, 1А, умисно проігнорував законні вимоги працівників поліції, а саме: вийти з салону автомобіля та у супроводі конвою пройти до зали суду. При намаганні працівників поліції витягти ОСОБА_11 з салону службового автомобіля «Renault duster» реєстраційний номер НОМЕР_5 , останній, з метою перешкодити конвоюванню, продовжував виявляти активну фізичну протидію здійсненню працівниками поліції своїх службових обов`язків, а саме пручався та за допомогою ніг і рук намагався вхопитись за елементи салону автомобіля.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину в інкримінованих йому злочинах не визнав, зазначивши, що кримінальне провадження за ч.2 ст.342 КК України проведено не об`єктивно та на надуманих фактах працівників поліції внаслідок виниклих неприязних стосунків щодо раніше складеного ними адміністративного протоколу за порушення ним адміністративного нагляду встановленого судом та який в подальшому був скасований рішенням апеляційного суду. Вважає, що працівниками Подільського управління поліції були порушені його конституційні права, оскільки останні безпідставно застосували до нього спецзасоби в той час як він знаходився у хворобливому стані, про що повідомляв та неодноразово просив викликати швидку медичну допомогу, а також звертався з проханням про зустріч із адвокатом, яку йому не надавали. Він знаходився в хворобливому стані і не міг чинити опір та завдати тілесних ушкоджень поліцейським, а тому потерпілими їх не вважає. Той факт, що він не чинив ніякого фізичного опору працівникам поліції та яких-небудь тілесних ушкоджень їм не завдав, на його думку, вбачається з записів відео фіксації які є в матеріалах даного провадження.
По суті пред`явленого обвинувачення за ч.3 ст.355 КК України надав наступні покази.
Так, 31 березня 2020 року, коли він разом із ОСОБА_27 збиралися йти до спортзалу, йому зателефонував його знайомий ОСОБА_28 та попросив показати місце, де знаходиться ставок, розташований на околиці села Олександрівка Подільського району. Оскільки ОСОБА_29 проживає в місті Одеса і не знає Подільского району, він погодився на зустріч.
ОСОБА_30 приїхав на автомобілі з водієм та ще з одним йому не знайомим хлопцем. Він разом з ОСОБА_31 сіли в їх автомобіль, заздалегідь домовившись, що потім вони їх підвезуть до м. Подільська. Мета поїздки Дукова до ставка, ані йому, ані ОСОБА_32 , відома не була. Коли приїхали на місце, з автомобіля вийшов ОСОБА_29 та хлопець (наразі йому відомо, що це - ОСОБА_33 ) і вони пішли до незнайомого йому парня розмовляти, він з автомобіля не виходив, а тому про що йшла мова, не чув. Після нетривалої бесіди, той хлопець, що розмовляв з ОСОБА_29 та ОСОБА_34 , зараз він знає що його звуть ОСОБА_35 , присів до автомобіля на якому вони приїхали до ставка і водій поїхав в напрямку до м. Подільська. ОСОБА_33 сів за кермо автомобіля на якому приїхав ОСОБА_36 та поїхав за ними. По дорозі їх зупинили працівники ППС і доставили їх у відділення поліції. Вважає, що ОСОБА_35 надав неправдиві та надумані покази працівникам поліції.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_11 повністю заперечував свою вину у інкримінованих йому злочинах.
Однак, наприкінці судового слідства, обвинувачений ОСОБА_11 змінив свою позицію, беззаперечно погодився з обставинами викладеними в обвинувальному акті за ч.3 ст.355 КК України та за ч.2 ст.342 КК України, при цьому повністю визнав себе виним, щиро розкаявся, та просив суд не враховувати його покази, надані ним раніше.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 в ході судового розгляду свою вину в інкримінованому йому злочині за ч.3 ст. 355 КК України, також не визнавав, повністю підтверджуючи покази обвинуваченого ОСОБА_11 суду пояснив, що дійсно 31 березня 2020 року зустрівся з ОСОБА_37 , щоб йти до спортзалу, однак ОСОБА_38 спочатку зателефонував ОСОБА_28 , а пізніше під`їхав на автомобілі, з яким ще був ОСОБА_39 . Зустрівшись в м.Подільську, вони домовилися, що підійдуть з ним за місто та покажуть де знаходиться ставок в с.Олександрівка, а потім він підвезе їх назад до м.Подільска. З автомобіля вони не виходили та не з ким не розмовляли. Після того як ОСОБА_29 та ОСОБА_34 переговорили з хлопцем з яким зустрілися на ставку, вони поїхали в напрямку до міста, однак були зупиненні поліцейськими.
Наприкінці судового слідства, обвинувачений ОСОБА_12 , як і обвинувачений ОСОБА_11 , також змінив свою позицію, беззаперечно погодився з обставинами викладеними в обвинувальному акті за ч. 3 ст 355 КК України, повністю визнав себе виним, щиро розкаявся, та відмовився від своїх раніше наданих показів.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч.3 ст. 335 КК України не визнав і суду пояснив, що взимку 2020 року, його знайомий ОСОБА_33 розповів йому про те як він у 2019 році працював в Німеччині, та про те, що ОСОБА_35 з яким він разом працював, привласнив собі його зароблені гроші, при цьому ОСОБА_40 зазначив, що ОСОБА_35 , поїхав першим з Німеччини на Україну, до м.Котовська, де проживає, обіцяв перевести гроші з картки в готівку та повернути йому по приїзду, однак на його дзвінки не відповідає та гроші не повертає. Розповідаючи про це, ОСОБА_40 запросив його поїхати разом з ним до м.Котовська, щоб розшукати ОСОБА_41 щоб з ним поговорити. Так, вони зустрілись 31 березня 2020 року та о 07:00 годинні виїхали з місця Одеси до місця ОСОБА_42 . Поїхали на машині родича ОСОБА_40 , який був за кермом автомобіля ОСОБА_43 , а також в машині були їх жінки. В Котовськ приїхали приблизно о 10 ранку. ОСОБА_40 було відомо, що ОСОБА_44 відкрив в м.Котовську свою майстерню по перетягуванню м`яких меблів. Вони розшукали цю майстерню, однак ОСОБА_45 там не було і ОСОБА_40 далі візитку ОСОБА_45 з новим номером телефона. Зателефонувавши ОСОБА_45 , той сказав, що зараз його в ОСОБА_42 не має, оскільки знаходиться в селі та запропонував зустрітися на околиці цього села біля ставку. Перед тим, як їхати до цього села, вони вирішили випити кави, зупинившись біля магазину. Дімов з жінками пішов за кавою, а він зустрів раніше йому знайомих хлопців, які мешкають в м.Котовську - ОСОБА_46 та ОСОБА_47 . Він попросив, щоб жінки їх почекали, а хлопці поїхали разом з ними щоб показати дорогу до ставка. Вони сіли в автомобіль і поїхали на околицю села за містом. Там вони побачили, що на білому автомобілі приїхав ОСОБА_44 з якимось хлопцем. ОСОБА_40 вийшов з машини та пішов до ОСОБА_45 , слідом за ним пішов і він. Він чув, що ОСОБА_40 розмовляє з ОСОБА_45 про гроші, просив щоб той повернув йому борг, але ОСОБА_44 сказав, що в нього грошей не має, однак він може попросити у батька ці гроші та запропонував поїхати до села Кучеровка, де проживає його батько. Оскільки ОСОБА_44 був нетверезий він попросив ОСОБА_40 повести його машину, а сам сів до їхньої машини, щоб керувати дорогою. Він підійшов до автомобіля та сказав хлопцям, що сяде разом з ОСОБА_34 в іншу машину, а вони, щоб рухалися в сторону с.Кучеровка і дорогу їм покаже ОСОБА_44 . Вони двома машинами поїхали від ставка в напрямку до м.Котовськ, однак на півдорозі їх зупинили машини ППС, після чого їх відвезли до райвідділу поліції.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_13 , надаючи такі покази суду, наполягав на тому, що в місто Котовськ, він поїхав на прохання ОСОБА_48 з єдиною метою, допомогти останньому розшукати ОСОБА_41 . Зустрівши в м.Котовську хлопців - ОСОБА_38 та ОСОБА_32 , він їх запросив поїхати з ними, оскільки вони місцеві і могли показати дорогу до села. ОСОБА_17 був нетверезий і сам запропонував повести його машину «ЗАЗ». В машину «Форд», на якій вони приїхали, ОСОБА_44 сів по своїй волі, бо хотів показати дорогу до свого батька. Фізичною розправою ОСОБА_49 ніхто не погрожував, і він взагалі не розуміє в чому його, ОСОБА_38 та ОСОБА_32 звинувачують.
Однак, наприкінці судового слідства, обвинувачений ОСОБА_13 також змінив свою позицію, беззаперечно погодився з обставинами викладеними в обвинувальному акті за ч. 3 ст 355 КК України, повністю визнав себе виним, щиро розкаявся, та відмовився від своїх раніше наданих показів.
Крім, повного визнання вини обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_50 та ОСОБА_13 , про їх винуватість у вчиненні інкримінованих їм злочину, передбаченого ч.3 ст.355 КК України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності, які суд враховує та бере до уваги.
Так, потерпілий ОСОБА_17 , у судовому засіданні 12.08.2020 року суду пояснив, що обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_13 раніше, тобто до 31.03.2020року не знав і ніколи про них не чув, з ОСОБА_12 особисто також не був знайомим, але про нього, як жителя міста Котовська, чув, оскільки той, був відомим в місті Котовську - спортсменом.
Про події, які відбулися 31.03.2020 року, потерпілий ОСОБА_17 суду повідомив таке.
Протягом 2019 року, він разом зі своїм знайомим - ОСОБА_18 , працював в Німеччині. Гроші за виконану ними роботу, роботодавець з Німеччини перераховував безготівковими переводами, в Євро-валюті, на його власну платіжну банківську картку, де накопичувалися. Картка була тільки в його розпорядженні. З ОСОБА_18 у них була домовленість про те, що при поверненні на Україну, гроші з картки він переведе в готівку і поверне їх ОСОБА_18 . Однак, наприкінці 2019 року він повернувся на Україну, а ОСОБА_18 залишився в Німеччині і гроші ОСОБА_18 залишилися в його розпорядженні.
Так він знаходився на Україні, до Німеччини повертатися не бажав, з ОСОБА_18 зв`язок не підтримував, грошима останнього розпорядився на власні потреби, і в подальшому, коли 31.03.2020року біля 13:00 год. на його мобільний телефон зателефонував невідомий йому чоловік, та запропонував терміново зустрітися, він одразу зрозумів, що розмова буде про повернення боргу для ОСОБА_18 та злякався за своє життя.
Чоловік, якій йому телефонував, представився ОСОБА_37 ОСОБА_51 та запропонував зустрітися для розмови. Коли він почав говорити, що зайнятий і не може і не бажає з ним зустрічатися, той почав одразу кричати, грубити та залякувати його. Потім слухавку взяв ОСОБА_52 , якій представився і сказав, що не требо хвилюватися, а необхідно погодитись на зустріч. Після чого вони домовились, що зустрінуться через півгодини біля ставку, розташовано на околиці с.Олександрівка Подільського району Одеської області.
Побоюючись, що хлопці з ним можуть щось зробити погане, він запросив свого знайомого ОСОБА_53 , поїхати разом з ним до ставка. Попередивши заздалегідь його про свої здогадки щодо своїх боргів перед ОСОБА_18 , та попросив ОСОБА_54 одразу зателефонувати та повідомити його знайомому поліцейському, якщо з боку хлопців на його адресу, він побачить щось негативне.
Приблизно о 13:45 цього дня, вони приїхали до ставка, побачили автомобіль «Форд» темно-сірого кольору, з якого вийшло п`ять чоловіків, серед яких він впізнав ОСОБА_55 та ОСОБА_47 , а інших на той час, він не знав. Зараз він може сказати, що серед цих хлопців були ще ОСОБА_37 , якій йому телефонував та представився як ОСОБА_37 «Б», ОСОБА_56 та водій, якій знаходився біля автомобіля.
До нього підійшов ОСОБА_31 та сказав, що він повинен ОСОБА_34 гроші в сумі 4500Євро та їх необхідно повернути. Коли він повідомив, що грошей нема, до нього підійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_13 та почали лаятися на його адресу та залякувати його. Після чого, він сказав, що гроші можуть бути у його батька. Вони запропонували зателефонувати батькові, що він і зробив, однак батько сказав, що таких грошей в нього не має і тоді ОСОБА_38 вихопив мобільний телефон і став розмовляти з його батьком. Після цієї розмови, вони запропонували все ж такі поїхати до батька та попросили, щоб він показав їм дорогу, поїхавши разом з ними на їх автомобілі. На що він погодився та сів поруч з ОСОБА_32 на заднє сидіння, оскільки на передньому вже сидів ОСОБА_38 поруч з водієм. А за кермо автомобіля «ЗАЗ», на якому він приїхав на цю зустріч, сів ОСОБА_29 , поруч з яким сів ОСОБА_34 , а на задньому сидінні залишився ОСОБА_57 .
Далі, по дорозі в сторону с.Качуровка, автомобілі «форд» та «ЗАЗ», якій рухався позаду, зупинили працівники поліції, які повідомили про необхідність перевірки документів. Він вийшов з машини, щоб пройти до свого автомобіля та надати поліцейським документи, один з поліцейських, його запитав, чи це він є той особою, яку незаконно, всупереч волі, посадили в чужий автомобіль та фізичною розправою вимагають гроші, на що він, зрозумівши, що про це поліцейським повідомив ОСОБА_58 , відповів: «так!».
Потім всіх доставили в поліцію для з`ясування всіх обставин, і він написав відповідну заяву.
Також, потерпілий ОСОБА_17 суду повідомив, що на той час він цілком розумів, що незаконно привласнив собі гроші ОСОБА_55 , розумів, що повернути борг не зможе, а тому звичайно був заляканий словесними погрозами хлопців щодо фізичної розправи і сприйняв їх, як реальні.
Крім того, потерпілий ОСОБА_17 повідомив суду, що на даний час він повністю розрахувався з ОСОБА_59 , на даний час змінив своє ставлення до дій обвинувачених і претензій до них ніяких не має.
В подальшому потерпілий ОСОБА_17 в судові засідання не з`являвся, надавши суду заяву від 25.08.2020 року, де просив всі судові засідання розглядати без його участі через необхідність виїзду за кордон, та просив обрати обвинуваченим міру покарання на розсуд суду (т.3,а.с.1).
Свідок ОСОБА_53 , суду пояснив, що 31 березня 2020 року знаходився поруч з ОСОБА_17 , та був присутнім, коли ОСОБА_17 зателефонував на мобільний телефон незнайомий чоловік, якій повідомив про наявність у останнього боргу, якій необхідно повернути та призначив зустріч. Після цієї розмови, ОСОБА_17 почав дуже хвилюватися, комусь почав телефонувати, йому він нічого не розповідав, але попросив його поїхати разом з ним до ставку біля села Олександрівка. При цьому, ОСОБА_17 наказав йому, що в разі чогось кримінального, одразу зателефонувати в поліцію та надав йому номер мобільного телефону знайомого оперуповноваженого ОСОБА_60 . Він погодився поїхати разом з ОСОБА_45 на цю зустріч. До ставка їхали вони недовго, хвилини три. Коли приїхали, побачили, що приїхав автомобіль «Форд» з якого вийшло четверо осіб. Серед яких (як пізніше йому стало відомо зі слів ОСОБА_17 ) були ОСОБА_52 , ОСОБА_61 , третього він не знав, а четвертим був той чоловік, з яким ОСОБА_62 працював в Німеччині та чиї гроші привласнив. Ваня підійшов до хлопців, а він залишився біля машини. Він бачив, що в ході розмови, ОСОБА_38 замахувався на ОСОБА_45 рукою, та чув, як ОСОБА_32 казав ОСОБА_63 , що зараз «прострелить йому ногу», а третій чоловік, ім`я якого йому невідомо, казав, що «засуне під ребро ніж», однак він не може згадати, чи бачив він пістолет та ніж у цих хлопців. Потім він чув, що ОСОБА_62 телефонував батькові з яким розмовляв про велику суму грошей в валюті. Потім він бачив, як ОСОБА_38 вихопив слухавку з рук ОСОБА_45 та почав розмовляти по телефону. Із цієї розмови, він почув, що вони разом збираються їхати до батька ОСОБА_45 . Коли ОСОБА_62 сів до машини з хлопцями, то він вирішив повідомити про це і зателефонував ОСОБА_60 .
Свідок ОСОБА_64 , суду повідомив, що проживає в м.Ізмаїл Одеської області та має власний автомобільмарки «ФОРД Ц МАКС» темно-сірого кольору з номерами державної реєстрації НОМЕР_4 Болгарії. В березні, точну дату він не пам`ятає, 2020року, до нього звернувся син його двоюрідної сестри ОСОБА_33 , який попросив відвести його з дружиною та сестрою до м.Котовська по якимось особистим справам, на що він погодився. На в`їзді до м.Котовська, коли вони зупинились біля заправки, випити кави, ОСОБА_40 зустрів свого знайомого ОСОБА_65 , якій був ще з двома, йому невідомими, хлопцями. Вони про щось розмовляли, а потім звернулися до нього, з проханням підвезти їх до околиці с.Олександрівка. Жінки залишились пити каву на заправці а вони сіли в автомобіль і поїхали до якогось ставка. Коли приїхали на місце, там був білий автомобіль «ЗАЗ» та двоє молодих чоловіків. Першим з машини вийшов ОСОБА_66 , підійшов до одного з цих парубків, та про щось розмовляв. Потім вийшли інші хлопці, він залишався, як водій, в автомобілі. Потім до нього підійшов ОСОБА_38 та попросив їх відвести у місто, на що він погодився. ОСОБА_38 сів поруч з ним, а позаду сів ОСОБА_32 та той хлопець, з яким вони про щось розмовляли, щоб вказати дорогу. ОСОБА_40 та ОСОБА_30 сіли в білий «ЗАЗ» і рухались за ними. Через декілька хвилин, їх автомобілі зупинили поліцейські. Потім почались якісь розборки, з розмов, яких він зрозумів, що той парень, який сів в його автомобіль повинен був грошей його родичу ОСОБА_18 .
Будучи допитаним в судовому засіданні 07.06.2021року, свідок ОСОБА_33 , суду розповів обставини про сумісну роботу з ОСОБА_17 у Німеччині та про грошові зобов`язання, які між ними виникли. Також підтвердив, що до 31.03.2020 року не міг зв`язатися з ОСОБА_17 , оскільки той ігнорував його телефонні дзвінки, внаслідок чого він попросив свого родича ОСОБА_64 відвести його до м.Котовська, щоб розшукати ОСОБА_45 . Вони заїхали в м.Одесу по справах ОСОБА_67 , і там випадково він зустрів свого знайомого ОСОБА_65 , який поїхав разом з ними, оскільки добре знав місто Котовськ. В Котовськ приїхали приблизно о 10 ранку. Йому було відомо що ОСОБА_44 відкрив свою майстерню по перетягуванню м`яких меблів. Вони розшукали цю майстерню, однак ОСОБА_45 там не було і він попросив у робочого мобільний телефон Івана. Після чого він зателефонував ОСОБА_45 , якій сказав, що зараз його в ОСОБА_42 не має, оскільки знаходиться в селі на відстані км 15-20 від ОСОБА_42 . Він вирішив, що необхідно їхати до цього села, щоб все ж такі зустрітися з ОСОБА_17 і поспілкуватися про гроші. Перед тим, як їхати до цього села, вони вирішили випити кави, зупинившись біля магазину або заправці, він вже точно не пам`ятає, він з жінками пішов за кавою, а коли вийшов, побачив, що ОСОБА_28 стоїть біля автомобіля і розмовляє з хлопцями - ОСОБА_68 та ОСОБА_27 . ОСОБА_29 сказав, що хлопці поїдуть з ними та покажуть дорогу до ставка. Вони сіли в автомобіль і поїхали на околицю села за містом. Там він побачив, що на білому автомобілі приїхав ОСОБА_44 з якимось хлопцем. Він вийшов з машини та пішов до ОСОБА_45 , слідом за ним пішов ОСОБА_29 . Коли він спілкувався з ОСОБА_45 про гроші, хлопці також були присутні при цьому. В розмові ОСОБА_44 сказав, що зараз грошей в нього не має і він не може повернути борг. Він був дуже засмучений ходом розмови, оскільки йому вкрай необхідні були гроші на лікування його хворої дитини, тому декілька раз відлучався до машини, щоб зателефонувати дружині, а тому був відсутній при тому коли хлопці продовжували розмовляти з ОСОБА_45 про гроші. Потім хтось з хлопців йому повідомив, що ОСОБА_44 запропонував поїхати до його батька, у якого можуть бути гроші. Вони сіли в автомобілі і двома машинами поїхали в напрямку, яке показував ОСОБА_44 , однак через хвилин 20 їх зупинили поліцейські автомобілі.
Свідок ОСОБА_20 , будучи допитаним в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суду пояснив, що він є батьком ОСОБА_41 і проживає в селі Качуровка. Його син проживає та працює в м.Котовську. Деякий час ОСОБА_44 працював в Німеччині, а наразі його син перебуває в Польщі на заробітках. Щодо того що його син привласнив чужі гроші, йому нічого невідомо. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ніколи не бачив та не знає і не може нічого пригадати з приводу того, щоб хтось із цих хлопців розмовляв з ним по телефону щодо повернення грошей. Однак пам`ятає, що в березні 2020 року, сам ОСОБА_44 телефонував та питав чи є в нього 4000 Євро, на що він відповів сину, що таких грошей в нього не має. Більше свідок нічого не повідомив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_60 , пояснив, що працює заступником начальника сектору ГК НП в Одеській області та йому знайомі як потерпілий ОСОБА_17 , так і обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки вони проживають у м.Котовську Одеської області. По суті справи, пояснив, що приблизно о 13:25 год. 31 березня 2020 року на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_35 та повідомив, що невідомий чоловік зателефонувавши йому на мобільний виражався на його адресу нецензурною лайкою та погрожував розправою. Потім, з повідомлення ОСОБА_17 йому стало відомо, що далі слухавку взяв ОСОБА_52 , який запропонував зустрітися через півгодини біля ставку на околиці с.Олександрівка. На таке повідомлення ОСОБА_17 , він повинен був, як працівник поліції відреагувати, а тому порадив йому поїхати на цю зустріч і в разі чогось кримінального одразу зателефонувати на 102. Хвилин 30 потому, йому зателефонував ОСОБА_53 та повідомив, що на ставку четверо невідомих йому осіб, грубо розмовляли з ОСОБА_69 , та 2-є чоловіків, застосовуючи фізичну силу, посадили ОСОБА_45 в свій автомобіль «Форд» темно-сірого кольору, а інші 2-є чоловіків сіли в автомобіль ОСОБА_17 та поїхали в сторону м.Подільська. Дану інформацію, він передав відповідальній особі ОСОБА_26 , якій зазначив, що направить наряд групи реагування. Що відбувалося далі, йому невідомо, оскільки, він особисто у виїзді на місце та при затриманні, участі не брав.
Свідок ОСОБА_26 , суду пояснив, що у 2020 році тимчасово виконував обов`язки заступника начальника Управління з превентивної діяльності Подільського РУП ГУНП в Одеській області. Наприкінці березня 2020 року, до нього звернувся заступник начальника сектору ГК НП в Одеській області ОСОБА_60 та повідомив, що свідком повідомлено про незаконне затримання особи, прізвищ він не пам`ятає. Після чого він направив наряд групи реагування із зазначенням можливого напрямку руху автомобілів, які були вказані в повідомлені, з наказом здійснити рух з додатковими силами задля з`ясування всіх обставин вказаного повідомлення. Його наказ було виконано і в подальшому вже розслідуванням займалася слідча група. Крім того суду пояснив, що у 2020 році тимчасово виконував обов`язки заступника начальника Управління з превентивної діяльності Подільського РУП ГУНП в Одеській області. У травні 2020 року ОСОБА_11 утримувався в ізоляторі тимчасового тримання № 4 ГУ НП в Одеській області. 28.05.2020року до ІТТ надійшла вимога Котовського міськрайонного суду щодо здійснення конвоювання заарештованого підозрюваного ОСОБА_46 для участі у судовому засіданні по справі за заявою захисника ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_11 «Про відвід судді ОСОБА_25 від розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_11 ». Наказом начальника Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області від 28.05.2020 № 193 «По особовому складу задіяного для охорони та конвоювання затриманих та взятих під варту осіб», з числа працівників Подільського відділу поліції, а саме: оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ОСОБА_22 , дільничного офіцера поліції сектору превенції ОСОБА_23 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 ОСОБА_24 , було сформовано конвой. Він, як заступник начальника Подільського ВП ГУ НП в Одеській області, був відповідальною особою за конвоювання затриманих. 29.05.2020 року приблизно о 06год. 30 хв. до затриманого ОСОБА_11 прийшов його захисник ОСОБА_14 , вони спілкувалися в кімнаті для проведення слідчих дій і ОСОБА_11 самостійно рухався по кімнаті, без будь-якої сторонньої допомоги, на стан свого здоров`я не скаржився. В подальшому, конвойні йому, як відповідальному повідомили, що ОСОБА_11 відмовляється виходити зі свої камери №6. Біля 09 год., він особисто зайшов до камери, де утримувався ОСОБА_11 , де він побачив, що ОСОБА_11 не бажає вставати з ліжка. Він, особисто зачитав вголос вимогу суду та попередив ОСОБА_11 про можливе застосування до нього заходів фізичного впливу та можливе застосування спецзасобів «кайданки». Однак ОСОБА_11 відмовлявся виконувати його законні вимоги направлені на добровільний вихід з камери, внаслідок чого, ним, як відповідальною особою, було прийнято рішення та надано усне розпорядження складу конвою (3 особи) про застосування фізичної сили задля можливого натягнення на затриманого кайданки. Хлопці з конвою підійшли до ліжка, на якому лежав ОСОБА_38 та стягнули його з ліжка, донесли до середини камери, поклавши його на підлогу, закрутили руки за спину та надягли кайданки, після чого підняли його на ноги. При цьому ОСОБА_38 обороняючись, постійно чинив опір. В результаті дій фізичного опору з боку ОСОБА_38 , був пошкоджений запірний механізм на кайданках, які знялись з його рук, та конвойним вдалось надягнути іншій комплект кайданок. Продовжуючи чинити опір, який полягав в тому, що ОСОБА_38 не хотів самостійно виходити з камери, конвойним прийшлося виносити його, тримаючи за руки та ноги, спочатку винесли з камери, а потім із будинку ОСОБА_70 , та донесли до поліцейського автомобіля. Після прибуття до суду, ОСОБА_38 відмовлявся виходити з машини, тим самим продовжував чинити опір, тримаючись за сидіння руками, зачепленими в кайданки попереду. Конвойним знову прийшлось застосовувати до ОСОБА_38 фізичну силу і вони витягнули його з поліцейського автомобіля насильно, тримаючи за руки та ноги занесли його в приміщення суду.

Допитані в судовому засіданні, свідки поліцейські ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 надали абсолютно ідентичні покази щодо визначеного наказом складу конвою, якій 29 травня 2020 року здійснював конвоювання ОСОБА_11 до Котовського міськрайонного суду, розповіли про поведінку ОСОБА_11 щодо небажання самостійно виходити з камери, щодо застосування до нього фізичної сили задля можливого натягнення на затриманого кайданки та інших дій, про які надав покази свідок ОСОБА_26 .

У суду немає підстав ставити під сумнів покази свідків обвинувачення, оскільки їм роз`яснені права та обов`язки, та будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України, приведені судом до присяги, вони заперечували наявність у них неприязних стосунків з обвинуваченими та причини обмовляти їх.
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.355 КК України, також повністю підтверджується дослідженими та оголошеними в судовому засіданні письмовими доказами сторони обвинувачення, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:
- витягом з ЄРДР кримінального провадження 0000442 дата реєстрації 31.03.2020 року 15:49:41, відповідно до якого, вбачається, що за заявою ОСОБА_17 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.189 КК України, де зазначено що 31.03.2020року до ч/ч Подільського ВП надійшла заява ОСОБА_17 , про те що 31.03.2020 невідомі особи перебуваючи на ставку с. Олександрівка Подільського району Одеської області за попередньою домовленістю вимагали від нього грошові кошти в розмірі 4500Євро при цьому погрожуючи фізичною розправою (т.2,а.с.2);
- картками електронної реєстрації повідомлень про вчиненні злочини, які зареєстровані в ЖЄО 31.03.2020 року за №3049 та №3051, заява власноруч написана ОСОБА_17 про відкрите заволодіння невідомими йому особами належного йому транспортного засобу (т.2, а.с.7,8,9);
- постановою про призначення групи слідчих від 31.03.2020 року, згідно якої призначена група слідчих у кримінальному провадженні №0000442 від 31.03.2020, старшим групи призначено слідчого ОСОБА_71 (т.2, а.с.3);
- постановою про призначення групи прокурорів від 31.03.2020року у складі прокурорів Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_8 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 . Старшим групи визначено прокурора ОСОБА_7 , якому доручено здійснювати керівництво діями інших прокурорів, постанова підписана керівником Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_76 (т.2,а.с.4);
- повідомленням про початок досудового розслідування від 31.03.2020року, де слідчий ОСОБА_77 повідомив керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_78 про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000442 за заявою ОСОБА_17 . Попередня правова кваліфікація ч.2 ст.189 КК України (т.2,а.с.5);
- дорученням про проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні від 31.03.2020року слідчому ОСОБА_79 (т.2, а.с.6);
- заявою ОСОБА_17 від 31.03.2020 року про залучення його до провадження як потерпілого (т.2, а.с.10,11-12);
- заявою потерпілого ОСОБА_17 від 31.03.2020 року, яка зареєстрована за вх.№1936, в якій він просить слідчого долучити в якості речового доказу його мобільний телефон марки «Самсунг гелексі А40» із сім-карткою мобільного оператора Лайф НОМЕР_3 (т.2, а.с.13);
- протоколом огляду предмету від 31.03.2020 року з таблицями ілюстрацій, згідно якого слідчий ОСОБА_71 провів огляд мобільного телефону марки «Самсунг Гелексі А40» чорного кольору, де з меню дзвінків вбачається вхідний дзвінок в 13:08 годин 31.03.2020 з номеру телефону НОМЕР_1 , вихідний дзвінок на вище зазначений номер мобільного телефону в 13:08 годин, вхідний дзвінок з вище зазначеного номеру мобільного телефону в 13:11 годин, повідомлення про те, що пропущено 3 дзвінки з вище зазначеного номеру мобільного телефону в 13:14, вихідний дзвінок на вище зазначений номер мобільного телефону в 13:41 годин, вихідний дзвінок на вище зазначений номер мобільного телефону в 13:41 годин, вихідний дзвінок на вище зазначений номер мобільного телефону в 13:43 годин (т.2, а.с.14,15,16);
- постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 31.03.2020 року, згідно якої прокурор Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_73 доручив слідчим відібрати зразки пальців рук шляхом дактилоскопіювання особи ОСОБА_47 , для проведення дактилоскопічної експертизи та відповідний протокол отримання експериментальних зразків ОСОБА_12 від 31.03.2020 року (т.2, а.с. 17-18,19);
- постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 31.03.2020 року, згідно якої прокурор Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_73 доручив слідчим відібрати зразки пальців рук шляхом дактилоскопіювання особи ОСОБА_46 , для проведення дактилоскопічної експертизи та відповідний протокол отримання експериментальних зразків ОСОБА_11 від 31.03.2020 року (т.2, а.с. 20-21, 22);
- постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 31.03.2020 року, згідно якої прокурор Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_73 доручив слідчим відібрати зразки пальців рук шляхом дактилоскопіювання особи ОСОБА_65 , для проведення дактилоскопічної експертизи та відповідний протокол отримання експериментальних зразків ОСОБА_13 від 31.03.2020 року (т.2, а.с. 23,24);
- протоколом огляду предметів від 31.03.2020року, з фототаблицями, відповідно до якого старшим слідчим СВ Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_80 був проведений огляд вилученого в ході проведення особистого обшуку, майна належного ОСОБА_13 , а саме: мобільного телефону марки «Самсунг А70», складного ножа марки «Магнум», чоловічого гаманця (клатчу) чорного кольору (т.2, а.с.25, 26-32);
- постановою від 31.03.2020 року, відповідно до якої слідчий СВ Подільського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_80 визнав речовими доказами особисті речі, вилучені 31.03.2020 року в ході обшуку ОСОБА_65 , а саме: мобільний телефон марки «Самсунг А70» в корпусі чорного кольору, не ушкоджений та чоловічий клатч (гаманець) чорного кольору, які повернуті власнику під відповідальне зберігання, та визнав речовим доказом ніж чорного кольору марки «Магнум», якій поміщений до камери зберігання речових доказів, що підтверджується відповідними розписками ОСОБА_13 та квитанцією №321 про отримання на зберігання речових доказів (т.3, а.с.53-54,55,56,57);
- ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2020року, відповідно до якої, накладено арешт на ніж чорного кольору марки «Магнум», який належить ОСОБА_13 (т.3, а.с.59-60);
- протоколом обшуку від 31.03.2020 року та відеозаписом фіксування обшуку, згідно якого слідчий ОСОБА_81 , в період з 19:21 год. до 20:02 год.. за участю спеціаліста ОСОБА_82 , за участю інших осіб: ОСОБА_64 , у присутності понятих: ОСОБА_83 , ОСОБА_84 провів обшук автомобілю марки «ФОРД Ц МАКС» темно-сірого кольору з номерами державної реєстрації НОМЕР_4 Болгарії, в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено сліди папілярних візерунків які перекопійовано на 4 відрізки липкої стрічки (т.2, а.с.47-49,50). На підтвердження того, що зазначений обшук було проведено на законних підставах, стороною обвинувачення надано клопотання слідчого про проведення обшуку від 01.04.2020 року та ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2020року (т.2, а.с.43-45, 46);
- протоколом огляду від 31.03.2020 року з фототаблицею, який почато о 20год.30хв. та закінчено о 21год.11хв., відповідно до якого слідчий ОСОБА_71 , в присутності понятих ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , за участю спеціаліста ОСОБА_87 , за участю власника ОСОБА_17 , провів огляд автомобілю марки ЗАЗ 110557-70 білого кольору, під час огляду були вилучені три сліди папілярних візерунків ( т.2, а.с. 51-53, 54-59);
- постановою про доручення на проведення судової трасологічної експертизи від 05.04.2020 року, згідно якої слідчий ОСОБА_71 доручив провести судову трасологічну експертизу за експертною спеціальністю 4.6 «дактилоскопічні дослідження» по кримінальному провадженню №0000442 від 31.03.2020, до проведення якої залучити експертів сектору судової експертизи (м.Подільськ) Одеського НДЕКЦ МВС. На вирішення експерту поставлені наступні питання: - чи придатні, вилучені 31.03.2020 року в ході обшуку автомобіля марки «ФОРД Ц МАКС» темно-сірого кольору з номерами державної реєстрації НОМЕР_4 Болгарії, сліди папілярних візерунків рук на 4-х відрізках липкої стрічки, для ідентифікації особи; - в разі їх придатності, чи належать вони потерпілому ОСОБА_17 , підозрюваним ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , або іншій особі (т.2, а.с. 61-64);
- висновком експерта №206-СП від 14.04.2020, згідно якого вбачається, що чотири сліди папілярні візерунки, що вилучені 31.03.2020 року в ході обшуку автомобіля марки «ФОРД Ц МАКС» темно-сірого кольору з номерами державної реєстрації НОМЕР_4 Болгарії, придатні для ідентифікації особи, яка їх залишила і відповідно належать потерпілому ОСОБА_17 , підозрюваним ОСОБА_12 , ОСОБА_11 (т.2, а.с.67-80);
- постановою про доручення на проведення судової трасологічної експертизи від 07.04.2020 року, згідно якої слідчий ОСОБА_71 доручив провести судову трасологічну експертизу за експертною спеціальністю 4.6 «дактилоскопічні дослідження» по кримінальному провадженню №0000442 від 31.03.2020, до проведення якої залучити експертів сектору судової експертизи (м.Подільськ) Одеського НДЕКЦ МВС. На вирішення експерту поставлені наступні питання: - чи придатні, вилучені 31.03.2020 року в ході обшуку автомобілю марки ЗАЗ 110557-70 білого кольору, сліди папілярних візерунків на 3-х відрізках липкої стрічки; - в разі їх придатності, чи належать вони потерпілому ОСОБА_17 , підозрюваному ОСОБА_13 , свідку ОСОБА_18 або іншій особі (т.2, а.с. 82-85);
- висновком експерта №205-СП від 22.04.2020, згідно якого вбачається, що 2 із 3 слідів папілярних візерунків, що вилучені 31.03.2020 року в ході обшуку автомобілю марки ЗАЗ 110557-70 білого кольору, придатні для ідентифікації особи, яка їх залишила і відповідно належать підозрюваному ОСОБА_13 , свідку ОСОБА_18 (т.2, а.с.88-100);
- протоколом додаткового огляду предмету від 08.04.2020 з таблицями ілюстрацій, якій почато о 16год.00 та закінчено о 16год.25хв., згідно якого слідчий ОСОБА_71 , в присутності потерпілого ОСОБА_17 та спеціаліста ОСОБА_88 провів огляд мобільного телефону марки «Самсунг гелаксі А40» чорного кольору, де з меню дзвінків вбачається вхідний дзвінок в 13:08 годин 31.03.2020 з номеру телефону НОМЕР_1 , вихідний дзвінок на вище зазначений номер мобільного телефону в 13:08 годин, вхідний дзвінок з вище зазначеного номеру мобільного телефону в 13:11 годин, повідомлення про те, що попущено 3 дзвінки з з вище зазначеного номеру мобільного телефону в 13:14, вихідний дзвінок на вище зазначений номер мобільного телефону в 13:41 годин, вихідний дзвінок на вище зазначений номер мобільного телефону в 13:41 годин, вихідний дзвінок на вище зазначений номер мобільного телефону в 13:43 годин (т.2, а.с.101-102,103-104);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2020 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_71 , за участю свідка ОСОБА_89 , в присутності понятих ОСОБА_85 , ОСОБА_90 , з`ясував у свідка чи зможе він впізнати особу чоловічої статті, яка 31.03.2020 року знаходячись біля водоймища, що розташоване в селі Олександрівка Подільського району Одеської області погрожувала фізичною розправою його товаришу ОСОБА_17 та вимагала грошові кошти в розмірі 4500 Євро, серед пред`явлених фотознімків за №1, №2, №3, №4, на яких зображено чотири особи чоловічої статі, свідок ОСОБА_89 заявив, що впізнає особу на фотознімку №1. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання, на фотознімку під №1 зображений ОСОБА_11 . (т.2, а.с.105-110,111);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2020 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_71 , за участю свідка ОСОБА_89 , в присутності понятих ОСОБА_86 , ОСОБА_91 , з`ясував у свідка чи зможе він впізнати особу чоловічої статті, яка 31.03.2020 року знаходячись біля водоймища, що розташоване в селі Олександрівка Подільського району Одеської області погрожувала вогнепальним пораненням його товаришу ОСОБА_17 та вимагала грошові кошти в розмірі 4500 Євро, серед пред`явлених фотознімків за №1, №2, №3, №4, на яких зображено чотири особи чоловічої статі, свідок ОСОБА_89 заявив, що впізнає особу на фотознімку №1. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання, на фотознімку під №1 зображений ОСОБА_12 . (т.2, а.с.112-117,118);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2020 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_71 , за участю свідка ОСОБА_89 , в присутності понятих ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , з`ясував у свідка чи зможе він впізнати особу чоловічої статті, яка 31.03.2020 року знаходячись біля водоймища, що розташоване в селі Олександрівка Подільського району Одеської області погрожувала ножем його товаришу ОСОБА_17 та вимагала грошові кошти в розмірі 4500 Євро, серед пред`явлених фотознімків за №1, №2, №3, №4, на яких зображено чотири особи чоловічої статі, свідок ОСОБА_89 заявив, що впізнає особу на фотознімку №2. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання, на фотознімку під №2 зображений ОСОБА_13 . (т.2, а.с.119-124,125);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2020 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_71 , за участю ОСОБА_17 , в присутності понятих ОСОБА_92 , ОСОБА_94 , з`ясував у потерпілого чи зможе він впізнати особу чоловічої статті, яка 31.03.2020 року погрожувала йому ножем та вимагала грошові кошти в розмірі 4500 Євро. Серед пред`явлених фотознімків за №1, №2, №3, №4, на яких зображено чотири особи чоловічої статі, ОСОБА_17 заявив, що впізнає особу на фотознімку №1. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання, на фотознімку під №1 зображений ОСОБА_13 . (т.2, а.с.126-131,132);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2020 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_71 , за участю ОСОБА_17 , в присутності понятих ОСОБА_85 , ОСОБА_95 , з`ясував у потерпілого чи зможе він впізнати особу чоловічої статті, яка 31.03.2020 року наносила йому удари та вимагала грошові кошти в розмірі 4500 Євро. Серед пред`явлених фотознімків за №1, №2, №3, №4, на яких зображено чотири особи чоловічої статі, ОСОБА_17 заявив, що впізнає особу на фотознімку №4. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання, на фотознімку під №4 зображений ОСОБА_11 . (т.2, а.с.133-138,139);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2020 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_71 , за участю ОСОБА_17 , в присутності понятих ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , з`ясував у потерпілого чи зможе він впізнати особу чоловічої статті, яка 31.03.2020 року погрожувала йому словесно та вимагала грошові кошти в розмірі 4500 Євро. Серед пред`явлених фотознімків за №1, №2, №3, №4, на яких зображено чотири особи чоловічої статі, ОСОБА_17 заявив, що впізнає особу на фотознімку №2. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання, на фотознімку під №2 зображений ОСОБА_12 . (т.2, а.с.140-145,146);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.04.2020 року, якій розпочато о 18год.19хв., закінчено о 18год.30хв., відповідно до якого ст.слідчий СВ Подільського ВП ОСОБА_98 , за участю потерпілого ОСОБА_17 , спеціаліста начальника СКЗ Подільського ВП ОСОБА_99 , у присутності понятих ОСОБА_100 , ОСОБА_101 з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223,240 КПК України, провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей: скоєння вимагання відносно потерпілого ОСОБА_17 , який мав місце 31.03.2020року біля водоймища в с. Олександрівка Подільського району Одеської області. Зазначений слідчий експеримент фіксувався за допомогою відеокамери на цифровий носій інформації, якій долучений до протоколу (т.3, а.с.5-6, 7)
- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.04.2020 року, якій розпочато о 18год.32хв., закінчено о 18год.38хв., відповідно до якого ст.слідчий СВ Подільського ВП ОСОБА_98 , за участю свідка ОСОБА_89 , спеціаліста начальника СКЗ Подільського ВП ОСОБА_99 , у присутності понятих ОСОБА_100 , ОСОБА_101 з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223,240 КПК України, провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей: скоєння вимагання відносно потерпілого ОСОБА_17 , яке мав місце 31.03.2020року біля водоймища в с. Олександрівка Подільського району Одеської області. Зазначений слідчий експеримент фіксувався за допомогою відеокамери на цифровий носій інформації, якій долучений до протоколу (т.3, а.с.8-9, 10);
- ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2020року, згідно якої слідчим та прокурорам надано тимчасовий доступ до речей та документів, а саме зобов`язано оператора телекомунікаційних послуг ПрАТ «Vodafone Україна» виготовити на паперовому та/або електронному носії документ, що містить інформацію про абонентській номер та мобільні термінали оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone Україна» за № НОМЕР_6 в період часу з 00 год. 00 хв. 23 березня 2020 року до моменту постановлення ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та забезпечити доступ з можливістю вилучення наступної інформації(т.3, а.с.11-12);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.05.2020року, відповідно до якого, слідчим, на підставі вищезазначеної ухвали суду було вилучено DVD-диск із запитуваною інформацією, на якому зазначені записи: «DK-6489-NK» (т.3, а.с.13-15,16);
- ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2020року, згідно якої слідчим та прокурорам надано тимчасовий доступ до речей та документів, а саме зобов`язано оператора телекомунікаційних послуг ТОВ «Lifecell» виготовити на паперовому та/або електронному носії документ, що містить інформацію про абонентській номер та мобільні термінали оператора мобільного зв`язку ТОВ «Lifecell» за № НОМЕР_7 . НОМЕР_3 в період часу з 00 год. 00 хв. 23 березня 2020 року до моменту постановлення ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та забезпечити доступ з можливістю вилучення наступної інформації(т.3, а.с.17-19);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.05.2020року, відповідно до якого, слідчим, на підставі вищезазначеної ухвали суду було вилучено DVD-диск із запитуваною інформацією, на якому зазначені записи: «DK-4489-NK» (т.3, а.с.19-21,22);
- ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2020року, згідно якої слідчим та прокурорам надано тимчасовий доступ до речей та документів, а саме зобов`язано оператора телекомунікаційних послуг ПрАТ «КИЇВСТАР» виготовити на паперовому та/або електронному носії документ, що містить інформацію про абонентській номер та мобільні термінали оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КИЇВСТАР» за № НОМЕР_1 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ,_ в період часу з 00 год. 00 хв. 23 березня 2020 року до моменту постановлення ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та забезпечити доступ з можливістю вилучення наступної інформації(т.3, а.с.23-24);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.05.2020року, відповідно до якого, слідчим, на підставі вищезазначеної ухвали суду було вилучено DVD-диск із запитуваною інформацією, на якому зазначені записи: «DK 100-84 NK» (т.3, а.с.25-27,28);
- інформацією операторів телекомунікаційних послуг ПрАТ «Vodafone Україна», ТОВ «Lifecell» та ПрАТ «КИЇВСТАР» на електронних носіях - DVD-дисках (т.3, а.с.29-30).
- постановою від 11.06.2020 року, відповідно до якої старший слідчий СВ Подільського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_98 залучив до кримінального провадження № 0000442 в якості речових доказів надані свідком ОСОБА_18 , в ході проведення додаткового допиту диск формату СD-R, об`ємом 700 Мб, на якому міститься інформація, у вигляді одного файлу аудіо-запису та копії документів з офіційними перекладами на 13 аркушах (т.3, а.с.51-52);
- постановою від 01.04.2020року, відповідно до якої, слідчий 1-го відділення СВ Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_71 , вилучені 31.03.2020 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «Форд», мобільні телефони марки «Самсунг» та «Ксиомі Редмі», визнав речовими доказами та здав їх до камери зберігання, що підтверджується відповідною квитанцією №343. Ухвалою слідчого судді від 15.04.2020року на вищезазначені телефони накладено арешт (т.3, а.с. 61,62,64-65);
- постановою старшого слідчого СВ Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_98 від 15.06.2020 рокукримінальне правопорушення у кримінальномуу проваджені № 0000442 з ч.2 ст.189 КК України перекваліфіковано на ч.3 ст.355 КК України, що підтверджується відповідним витягом з ЄРДР (т.4, а.с.115-116, 118)
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.3342 КК України, також повністю підтверджується дослідженими та оголошеними в судовому засіданні письмовими доказами сторони обвинувачення, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:
- витяг з ЄРДР кримінального провадження 0000637 дата реєстрації 29.05.2020 року 12:25:51, за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.342 КК України, де зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 29.05.2020року до ч/ч Подільського ВП надійшов рапорт заступника начальника Подільського ВП капітана поліції ОСОБА_26 про те, що 29.05.2020 о 09 годині 00 хвилин, ним спільно з співробітниками ІТТ №4 ГУ НП в Одеській області, під час конвоювання взятого під варту підозрюваного ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за ч.2 ст.189 КК України, на законну вимогу співробітників поліції вийти з камери для конвоювання в зал судового засідання, останній почав чинити фізичний опір співробітникам поліції та перебуваючи біля приміщення суду ОСОБА_11 знову почав чинити фізичний опір та відмовлявся виходити з транспортного засобу. В діях ОСОБА_11 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України (т.3,а.с.31);

- картка електронної реєстрації повідомлення про вчинення злочину, яке зареєстровано в ЖЄО 29.05.2020 року за №5139 (т.3, а.с.36);

- доручення про проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні від 29.05.2020року слідчому СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області капітану поліції ОСОБА_102 (т.3, а.с.32);

- постанова про призначення групи прокурорів від 29.05.2020року у складі прокурорів Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_73 , ОСОБА_72 . Старшим групи визначено прокурора ОСОБА_73 , якому доручено здійснювати керівництво діями інших прокурорів, постанова підписана першим заступником керівника Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_103 (т.3,а.с.33);

- повідомлення слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_102 про проведення досудового розслідування від 29.05.2020 року (т.3, а.с.34)

- рапорт від 29.05.2020 року заступника начальника Подільського ВП капітана поліції ОСОБА_26 про те, що 29.05.2020 о 09 годині 00 хвилин, на виконання вимог листа голови Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_104 від 28.05.2020 (вх. Подільського ВП №3088 від 29.05.2020) щодо доставки у судове засідання підозрюваного ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ІТТ №4 ГУ НП в Одеській області, ним спільно з співробітниками ІТТ №4 ГУ НП в Одеській області, було запропоновано останньому виконати їх законні вимоги та дотримуючись вимог чинного законодавства вийти з камери №6 для конвоювання в судове засідання, однак останній у виконанні законних вимог відмовився, почав чинити фізичний опір (не вставати з ліжка, відмовився надавати руки для одягання кайданок відповідно до вимог п.п.в, п.1 ч.3 ст.45 ЗУ «Про Національну поліцію», внаслідок чого відповідно до вимог ст.ст. 42-45 ЗУ «Про Національну поліцію», з метою виконання вимоги суду щодо конвоювання ОСОБА_11 у судове засідання, відносно нього було застосовано фізичну силу, а саме загинання рук за спину та спецзасіб кайданки. В подальшому при доставці до Котовського міськрайонного суду Одеської області, біля приміщення суду ОСОБА_11 знову почав чинити фізичний опір та відмовлявся виходити з транспортного засобу, внаслідок чого до нього було застосовано фізичну силу. Своїми діями ОСОБА_11 вчинив злісний опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, відповідальність за що передбачено ч.2 ст.342 КК України (т.3,а.с.36);

- копія наказу начальника Подільського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_105 №193 від 28.05.2020року «по особовому складу задіяного для охорони та конвоювання затриманих та взятих під варту осіб», згідно якого вбачається, що для конвоювання з ІТТ №4 ГУ НП в Одеській області, , затриманого ОСОБА_11 у судове засідання 29.05.2020 було призначено конвой у складі: старшого конвою капітана поліції ОСОБА_22 , конвоїрів старшого лейтенанта поліції ОСОБА_23 , молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_24 та водія капітана поліції ОСОБА_99 . Контроль за виконанням даного наказу покладено на заступника начальника Подільського ВП капітана поліції ОСОБА_26 (т.3, а.с.39);

- копія листа судді Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_104 від 28.05.2020 (вх. Подільського ВП №3088 від 29.05.2020) на конвоювання у судове засідання 29.05.2020року о09.00г. ОСОБА_46 (т.3, а.с.40);

- копія витягу з наказу начальника ГУНП в Одеській області №1236 о/с від 04.11.2016року, згідно якого, лейтенанта поліції ОСОБА_23 , на підставі його рапорту від 04.10.2016року, призначено дільничним офіцером сектору превенції Подільського ВП ГУ НП в Одеській області (т.3, а.с.43);

- копія витягу з наказу начальника ГУНП в Одеській області №1060 о/с від 21.08.2019року, згідно якого, рядового поліції ОСОБА_24 , призначено поліцейським сектору реагування патрульної поліції №1 Подільського ВП ГУ НП в Одеській області (т.3, а.с.44);

- копія витягу з наказу начальника ГУНП в Одеській області №533 о/с від 27.04.2020року, згідно якого, капітана поліції ОСОБА_22 , призначено оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Подільського ВП ГУ НП в Одеській області (т.3, а.с.45);

- протокол огляду предмету від 10.06.2020року, який почато о 15год.00хв. та закінчено о 16год.10хв.відповідно до якого старший слідчий СВ Подільського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_98 в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000637 від 29.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, провів огляд лазерного диску формату DVD-R, об`ємом 4,7 Гб, на якому міститься інформація у вигляді 2-х файлів відеозапису. В ході огляду відеозапису виявлено наступне: відеофайл №1) Камера спостереження вмонтована на стелі камери ізолятора тимчасового тримання та візуально охоплює більшу частину приміщення. В верхній лівій частині монітору розташований запис латинськими літерами: «FRY» та таймер, у вигляді дати та часу зйомки, який починається: «29.05.2020», «08:50:04». Відеозапис з акустичним супроводженням. На відмітці таймера «09:03:38» ОСОБА_11 відпочиває на ліжку, під ковдрою. Відчиняється віконце вхідних дверей, ОСОБА_38 наказують підніматись та збиратись «на суд». Підозрюваний ОСОБА_11 відповідає, що до суду не їде. «09:13:11» - повторно віконце вхідних дверей, ОСОБА_38 наказують підніматись та збиратись «на суд». Підозрюваний ОСОБА_11 лежить на ліжку та каже, що йому погано. «09:18:18» - до приміщення камери заходять працівники поліції, які одягнені у однострій та зачитують ОСОБА_11 повідомлення суду, на що підозрюваний ОСОБА_11 , не піднімаючись з ліжка, просить свого адвоката. «09:19:40» - працівники поліції стягують підозрюваного ОСОБА_11 з ліжка та намагаються застосувати до нього заходи фізичного впливу та спеціальний засіб кайданки, при цьому Підозрюваний ОСОБА_11 , стоячи на ногах, застосовує активний фізичний опір. «09:24:16» - працівники поліції застосували до підозрюваного ОСОБА_11 спеціальний засіб кайданки та вивели підозрюваного з приміщення камери. Відеофайл №2) Камера спостереження вмонтована на стелі коридору ізолятора тимчасового тримання та візуально охоплює всю його довжину. В верхній лівій частині монітору розташований запис латинськими літерами: «FRY» та таймер, у вигляді дати та часу зйомки, який починається: «29.05.2020», «09:09:45». На відмітці таймера «09:24:30» - працівники поліції у кількості 3-х співробітників, від камери №6, по коридору в напрямку виходу з ізолятору тимчасового тримання, ведуть підозрюваного ОСОБА_11 до якого застосовано спеціальний засіб кайданки та намагається чинити активний опір. (т.3, а.с. 48,49).

- постанова від 10.06.2020 року, відповідно до якої старший слідчий СВ Подільського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_98 залучив в якості речового доказу лазерний диск формату DVD-R, об`ємом 4,7 Гб, на якому міститься інформація у вигляді 2-х файлів відеозапису (т.3, а.с.50);

Відтворені в судовому засіданні відеозаписи повністю відповідають зазначеному у письмових протоколах.

В ході дослідження письмових доказів, представлених стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.342 КК України та ч.3. ст.355 КК України, стороною захисту, адвокатами ОСОБА_106 та ОСОБА_15 , неодноразово висловлювалися усні заперечення щодо недопустимості деяких доказів, про що внесені записи до журналів судових засідань, однак в подальшому, після зміни своєї захисної позиції і повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 , захисники відмовились від заявлених раніше заперечень та просили суд залишити їх без розгляду.
Отже, клопотань про визнання доказів недопустимими в ході судового слідства стороною захисту не заявлялося.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні вище зазначеного злочину, а їх дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 355 КК України, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я та вини ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 342 КК України, як опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків та ч.3 ст. 355 КК України, як примушування до виконанні цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема до тяжкого злочину, також він раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Апеляційного суду Одеської області від 09.04.2010 року за п.п. 6, 8, 9, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнений 03.10.2019 з державної установи «Сокирянська виправна колонія (67)» по відбуттю строку покарання судимість за який у нього не знята та не погашена, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується задовільно за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_107 . ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 відсутні.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_11 є рецидив злочинів.
Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_11 . Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень зроблено висновок про високий ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та про дуже високий рівень ризику небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції . ( а.к.п. 187-193, т.1)
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжкого злочину, що він характеризується задовільно за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_108 , 2017 року народження, раніше не судимого в силу ст 89 КК України.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_109 відсутні.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_109 відсутні.
Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_109 . Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень зроблено висновок про середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, при середньому рівні ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. (а.к.п.179-184, т.1).
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_13 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжкого злочину, що він характеризується позитивно за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має неповнолітню доньку, 2004 року народження, раніше не судимого.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_13 відсутні.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_13 відсутні.
Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_13 . Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень зроблено висновок про середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, при середньому рівні ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_13 без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. ( а.к.п. 171-176, т.1)
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.
Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.
За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен ураховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України, суд повинен належним чином досліджувати та оцінювати всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суду необхідно виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення, зокрема форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, ролі кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали тощо.
Суд вважає, що згідно з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у мотивованих висновках суду при ухваленні вироку.
При цьому, щире каяття - це певний психічний стан особи винуватого, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї винуватості, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної злочином шкоди, тобто визнання винуватості є складовою частиною щирого каяття особи. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставин вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з можливим звільненням їх від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.
Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинувачених покласти на них обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому суд вважає що вказана думка суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к, яка є обов`язковою для застосування, у відповідності до якої судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання з випробуванням.
Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2020 року був накладений арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: ніж чорного кольору марки « Magnum by boker», який належить ОСОБА_13 ( а.к.п.59-60, т.3)

Крім того, ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2020 року був накладений арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: на мобільний телефон марки «SAMSUNG» з корпусом сріблястого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ 2: НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi», на задній панелі якого виявлені написи у вигляді: ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , які належать ОСОБА_64 та заборонити використовувати і розпоряджатись зазначеним майном. ( а.к.п.64-65,т.3)
У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.
На досудовому слідстві проведена судово трасологічна експертиза за експертною спеціальністю 4,6 «дактилоскопічні дослідження» № 205-СП від 22.04.2020 року, процесуальні витрати на залучення експерта склали 1961грн.40коп ( а.к.п.87, т.2), судово трасологічна експертиза за експертною спеціальністю 4,6 «дактилоскопічні дослідження» № 206-СП від 14.04.2020 року, процесуальні витрати на залучення експерта склали 2615грн.20коп ( а.к.п.66, т.2), які підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.100, ч.2 ст.124, 174.349, 368, 369- ст.371,373,374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_46 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 355, ч.2 ст.342 КК України і призначити йому покарання:
- ч.3 ст. 355 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-ч.2 ст. 342 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два ) роки;

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_46 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_46 до набрання вироком законної сили не обирати.
ОСОБА_47 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 355 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_47 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_47 до набрання вироком законної сили не обирати.
ОСОБА_65 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 355 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_65 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_65 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Куяльник Котовського району Одеської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Котовськ, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_65 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця: с. Лощинівка, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення: судово трасологічна експертиза за експертною спеціальністю 4,6 «дактилоскопічні дослідження» № 205-СП від 22.04.2020 року та судово трасологічна експертиза за експертною спеціальністю 4,6 «дактилоскопічні дослідження» № 206-СП від 14.04.2020 року, по 1525грн.55коп.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2020 року на тимчасове вилучене майно, а саме: ніж чорного кольору марки « Magnum by boker», який належить ОСОБА_13 ( а.к.п.59-60, т.3)

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2020 року тимчасове вилучене майно, а саме: на мобільний телефон марки «SAMSUNG» з корпусом сріблястого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ 2: НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi», на задній панелі якого виявлені написи у вигляді: ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , які належать ОСОБА_64 та заборонити використовувати і розпоряджатись зазначеним майном. ( а.к.п.64-65,т.3)
Речові докази:
- лазерний диск формату DVD-R, об`ємом 4,7 Гб, на якому міститься інформація, у вигляді 2-х файлів відеозапису( формату «МР-4», об`ємом 116 та 26,7 МБ ), після набрання вироком законної сили, зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- диск формату СD- R, об`ємом 700МБ, на якому міститься інформація, у вигляді одного файлу ауді запису «СDА Audio File», об`ємом 44 байт та копії документів х офіційними перекладами на 13 аркушах, після набрання вироком законної сили, зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон марки «Samsung А70», зкорпусом телефону чорного кольору, не ушкоджений, діагональ екрану 6.7, екран сенсорний, скло, на задній панелі якого виявлені написи у вигляді: ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 ,чоловічий клатч(гаманець) чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13 (а.к.п.56,57 т.3), після набрання вироком законної сили, вважати повернутими ОСОБА_13 ;
- ніж чорного кольору марки «Magnum by boker», котрий поміщений до поліетиленового сейф пакету № 70766482,який знаходиться в камері зберігання речових доказів Подільського ВП ГУНП в Одеській області, після набрання законної сили, знищити;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» з корпусом сріблястого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ 2: НОМЕР_12 та мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi», на задній панелі якого виявлені написи у вигляді: ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , які поміщені в 2 окремих паперових конвертах ізнаходяться в камері зберігання речових доказів Подільського ВП ГУНП в Одеській області, після набрання законної сили, повернути власнику ОСОБА_64 .

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1