Справа № 204/4367/22
Провадження № 1-кс/204/1085/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11 жовтня 2021 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим терміном 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено воєнний стан, та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану. Достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у магазині LC «Waikiki» ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН», який знаходиться на другому поверсі ТРЦ «Аполло» за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 32а, 28.05.2022 року, близько 11 години 40 хвилин, побачив на вітринному стелажі наступне майно: взуття, код товару: S2DM85Z8, колір: сірий/S40, розмір: 45, баркод: 289 у кількості 1 шт., взуття, код товару: S2DM85Z8, колір: білий/J5E, розмір: 41, баркод: 173, у кількості 1 шт., взуття, код товару: S27029Z8, колір: білий/J5E, розмір: 37, баркод: 225, у кількості 1 шт., взуття, код товару: S19375Z8, колір: коричневий/СТ9, розмір: 42, баркод: 430, у кількості 1 шт., взуття, код товару: S21755Z8, колір: білий/J5E, розмір: 43, баркод: 756, у кількості 1 шт., які визначив для себе як предмет злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та вказаний час, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, підійшов до стелажу та по черзі зняв з нього взуття, код товару: S2DM85Z8, колір: сірий/S40, розмір: 45, баркод: 289 у кількості 1 шт., взуття, код товару: S2DM85Z8, колір: білий/J5E, розмір: 41, баркод: 173, у кількості 1 шт., взуття, код товару: S27029Z8, колір: білий/J5E, розмір: 37, баркод: 225, у кількості 1 шт., взуття, код товару: S19375Z8, колір: коричневий/СТ9, розмір: 42, баркод: 430, у кількості 1 шт., взуття, код товару: S21755Z8, колір: білий/J5E, розмір: 43, баркод: 756, у кількості 1 шт., тим самим викрав майно, що належить ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН» та поклав вищевказане взуття у білий поліетиленовий пакет з написом «АТБ», який мав при собі. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою та вказаний час, тримаючи при собі вищевказане майно зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН» майнову шкоду, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2870-2874-22 від 28.06.2022 року на загальну суму 3795 гривень 00 копійок. (три тисячі сімсот дев`яносто п`ять гривень 00 коп). Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК України. 02.06.2022 року СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 30.06.2022 року ОСОБА_4 відповідно до ст. 276-278 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Донецької області, м. Макіївка, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утримані нікого не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.10.2019 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України-штраф 1700 грн.; 08.07.2021 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання приєднати невідбуте покарання призначене вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2019 року та назначити покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці та штраф 1700 гривень, яке виконувати самостійно; 11.10.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України відпустити з іспитовим терміном 2 роки. Причетність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівника поліції про виявлене кримінальне правопорушення; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.05.2022 року; протоколом огляду місця події від 28.05.2022 року; протоколом огляду місця події від 28.05.2022 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; висновком експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи № 2870-2874-22; іншими доказами у кримінальному провадженні за їх сукупності. В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі строком від трьох до восьми років. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000357 виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики того, що він може вчинити дії передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного: під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 будь-яких осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність покарання, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, з метою уникнення відповідальності за вчинене може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; крім того, підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, що свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а також не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя підозрюваного, у зв`язку з чим може вчиняти інші злочини, в тому числі злочини проти власності на території Чечелівському районі м. Дніпра. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні умисного, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років; особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він працює та просив застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його відсутність, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 з моменту виявлення вчинення кримінального правопорушення 28.05.2022 року до моменту пред`явлення підозри та подачі клопотання про обрання запобіжного заходу 30.06.2022 року завжди з`являвся на виклик слідчого, а тому підстав вважати, що він буде переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, не було встановлено.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено наявність лише одного ризику, а саме, що підозрюваний будучи раніше судимим та перебуваючи на іспитовому строці може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Однак, в обґрунтування того, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, підтвердженому у судовому засіданні, прокурором не наведено переконливих мотивів та не надано суду жодних належних доказів.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, відсутність стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., що буде достатнім для запобігання ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленим у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю в період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., на два місяці, тобто до 30 серпня 2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати в період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1