Справа № 144/63/22
Провадження №11-кп/801/363/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 07.02.2022 року яким затверджено угоду про визнання винуватості від 17.01.2022 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_7 за участю його захисника ОСОБА_8 з однієї сторони та прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 з іншої сторони у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000164 від 13.11.2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Мочулка Теплицького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора : ОСОБА_9 ,
захисника : ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 07.02.2022 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст.246 КК України, яким затверджено угоду про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_7 та прокурором, скасувати в частині вирішення питання про долю речових доказів та спеціальну конфіскацію через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок, яким бензопилу марки «Haus Garten», мотоблок марки «Форте», моделі «МД-101», з причіпом, та 10 фрагментів деревини породи «Клен білий (Явір)» конфіскувати у власність держави.
В решті вирок Теплицького районного суду Вінницької області, яким затверджено угоду від 17.01.2022 року про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 , яким останнього визнано винним і засуджено за ч.3 ст.246 КК України на 3 роки обмеження волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України залишити без змін.

Вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 07.02.2022 затверджено угоду про визнання винуватості від 17.01.2022 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_7 за участю його захисника ОСОБА_8 з однієї сторони та прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 з іншої сторони.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.246 КК України, призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнено з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Покладено на ОСОБА_7 передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Після набрання вироком законної сили скасовано арешт:
- накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 16.11.2021 року на бензопилу марки «HAUS GARTEN» червоного кольору, власником якої є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_1 ;
- накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 16.11.2021 року 10 фрагментів деревини породи «Клен-Явір», які зберігаються у відділенні поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: вул. Чорновола, 2 смт. Теплик Вінницької області;
- накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 16.11.2021 року мотоблок марки «Форте», моделі МД-101, серійний номер 44 з причіпом, власником якого є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_1 .
Речові докази:
-бензопилу марки «HAUS GARTEN» червоного кольору, яка знаходиться у відділенні поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: вул. Чорновола, 2 смт. Теплик Вінницької області, повернуто власнику ОСОБА_7 ;
- мотоблок марки «Форте», моделі МД-101, серійний номер НОМЕР_1 з причіпом, що належать ОСОБА_7 , залишено у власності останнього;
-10 фрагментів деревини породи «Клен-Явір», які зберігаються у відділенні поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: вул. Чорновола, 2 смт. Теплик Вінницької області, конфісковано в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) грн. 76 коп. процесуальних витрат за проведення судової інженерно-екологічної експертизи № 8304/21-21 від 24.12.2021 року.

Згідно вироку суду 13.11.2021 року, в денну пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 , порушуючи ст.30 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та вимоги ч. 1, ч. 2 ст. 69 Лісового Кодексу України, відповідно до яких спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно, або за спеціальним дозволом на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування, який видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, без наявності будь-якого з вищевказаних спеціальних документів на здійснення лісорубних робіт, маючи на меті здійснити незаконну порубку дерева в ландшафтному заказнику місцевого значення «Урочище «Пропадюще» квартал 10 виділ 15 Державне Підприємство «Гайсинський райагроліс», що відноситься до територій природно-заповідного фонду та розташоване поблизу села Мала Мочулка Гайсинського району Вінницької області, на землях Теплицької селищної ради, приїхав до вищевказаного місця на власному мотоблоці марки «Форте», моделі «МД-101», з причіпом. Усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, використовуючи як знаряддя вчинення злочину бензопилу марки «Haus Garten», шляхом повного відокремлення стовбура від кореня, здійснив незаконну порубку 1 (одного) дерева породи - «Клен білий (Явір)», до ступеня припинення росту.
Після цього, зазначене 1 (одне) сироростуче (живе) дерево ОСОБА_10 , за допомогою бензопили, розпиляв на частини довжиною 103 см, 99 см, 114 см, 118 см, 122 см, 110 см, 170 см, 161 см, 170 см та 102 см, отримавши десять частин стовбура дерева загальним об`ємом 0,22 м3 деревини 1-ї групи.
В подальшому працівниками відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області вказані стовбури деревини були виявлені та 13.11.2021 року о 18 год. 00 хв. вилучені на місці вчинення кримінального правопорушення в «Урочище «Пропадюще».
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи № 8304/21-21 від 24.12.2021 року розмір шкоди, заподіяної лісу, становить 2832 грн (дві тисячі вісімсот тридцять дві гривні).
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.246 КК України, а саме: незаконна порубка дерев, вчинена на територіях природно-заповідного фонду.
17 січня 2022 року між підозрюваним ОСОБА_7 за участю його захисника ОСОБА_8 та прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468-469, 472 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Угоду про визнання винуватості укладено на таких умовах:
- підозрюваний ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України;
- сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, за ч.3 ст.246 КК України;
- сторони узгодили міру покарання ОСОБА_7 , а саме: за ч. 3 ст. 246 КК України у виді 3(трьох) років обмеження волі та, відповідно до ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання із встановленням іспитового строку, визначеного судом, з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що вимоги п.2 ч.4 ст.374 та абз. 2 ч.3 ст.375 КПК України Теплицький районний суд Вінницької області при ухвалені вироку від 07.02.2022 року щодо ОСОБА_7 не дотримався.
З обвинувальному акту, який був переданий до суду та обвинувального вироку від 07.02.2022 року вбачається, що ОСОБА_7 використав мотоблок марки «Форте», моделі «МД-101», з причіпом, як засіб вчинення кримінального правопорушення, а бензопилу марки «Haus Garten» як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, 10 фрагментів деревини породи «Клен білий (Явір)», відповідно до п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, є предметом кримінального правопорушення. Всі вищевказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
За вироком суду бензопилу марки «Haus Garten» повернуто власнику ОСОБА_7 , мотоблок марки «Форте», моделі «МД-101», з причіпом, залишено у власності ОСОБА_7 , а 10 фрагментів деревини породи Клен білий (Явір)» конфісковано в дохід держави.
При ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 Теплицький районний суд Вінницької області неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ч.1 ст. 96-1, п.3 п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України та ч.9 ст. 100 КПК України, при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 , що є підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції та ухвалення нового вироку на підставі п.4 ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 413, ст. 420 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу частково, просив змінити вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 07.02.2022 року стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст.246 КК України, на підставі ч.9 ст. 100, ст. 96-1, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, задоволити, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 за ч.3 ст. 246 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 475 КПК України.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора суд апеляційної інстанції вважає, що вони є обгрунтованими, наявні підстави для зміни вироку суду.

Згідно п. 4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України та роз`яснень, які містяться в п.20, п.21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угоди», якщо суд переконається в тому, що угоду може бути затверджено, відповідно до ст. 475 КПК він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок, яким затверджено угоду, має відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, визначеним ст. 374 КПК, із урахуванням особливостей, передбачених ст. 475 КПК.
Згідно абз.2 ч.3 ст. 475 КПК України у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 цього Кодексу.

В пункті 2 ч.4 ст. 374 КПК України вказано, що у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого обов`язково зазначається рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які зокрема передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, а згідно п.1 ч.2 цієї норми закону спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (п.4 ч.1 ст.96-2 КК).
Згідно ч.ч.9-10 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У разі відсутності у винної особи майна, на яке може бути звернене стягнення, крім майна, яке підлягає спеціальній конфіскації, збитки, завдані потерпілому, цивільному позивачу, відшкодовуються за рахунок коштів від реалізації конфіскованого майна, а частина, що залишилася, переходить у власність держави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, вирішуючи питання щодо долі речових доказів, не врахував, що бензопилу марки «Haus Garten» ОСОБА_7 використав як знаряддя кримінального правопорушення, мотоблок марки «Форте», моделі «МД-101», з причіпом, як засіб вчинення кримінального правопорушення та безпідставно повернув бензопилу марки «Haus Garten» власнику ОСОБА_7 , мотоблок марки «Форте», моделі МД-101 залишив у власності ОСОБА_7 .
При цьому суд не навів мотивів, з яких підстав не застосував спеціальну конфіскацію.
Таке рішення суду першої інстанції, з огляду на обставини кримінального провадження та положення ч.9 ст.100 КПК, ст.ст.96-1, 96-2 КК визнається апеляційним судом незаконним у зв`язку з порушеннями кримінального процесуального закону, що тягне за собою зміну рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про долю речових доказів.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги прокурора про скасування вироку суду першої інстанції в частині вирішення питання долі речового доказу та вимоги про ухвалення в цій частині нового вироку у зв`язку з невірним застосування закону про кримінальну відповідальність, апеляційний суд зазначає наступне.
Спеціальна конфіскація в розумінні закону про кримінальну відповідальність є іншим заходом кримінально-правового характеру, що застосовується до винної особи в порядку ч.9 ст.100 КПК, та не є покаранням в розумінні ст.50 КК України.
Вирішення питання про застосування спеціальної конфіскації в кримінальному провадженні, не може розглядатись як погіршення становища обвинуваченого у зв`язку із застосуванням до нього заходу примусу від імені держави, що було б підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом нового вироку.
З огляду на зазначені обставини, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 07.02.2022 року відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст.246 КК України зміні в частині вирішення питання долі речових доказів, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржений вирок суду першої інстанції змінити в частині вирішення питання долі речових доказів та застосувати спеціальну конфіскацію до бензопили марки «Haus Garten», мотоблоку марки «Форте», моделі «МД-101», з причіпом, які належать ОСОБА_7 з огляду на те, що мотоблок марки «Форте», моделі МД-101 був використаний, як засіб вчинення кримінального правопорушення, бензопила марки «Haus Garten», як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, 10 фрагментів деревини породи «Клен білий (Явір)» конфіскувати у власність держави.
Керуючись ст. ст.404,405,407,409,413,414,419 КПК України, суд апеляційної інстанції,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.
Вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 07.02.2022 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст.246 КК України, яким затверджено угоду про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_7 та прокурором змінити в частині вирішення питання про долю речових доказів через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Виключити з резолютивної частини вироку абзаци 10,11,12 та доповнити абзацом наступного змісту:
на підставі ч.9 ст. 100, ст. 96-1, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, а саме бензопили марки «Haus Garten», мотоблоку марки «Форте», моделі «МД-101», з причіпом, які належать ОСОБА_7 та 10 фрагментів деревини породи «Клен білий (Явір)» конфіскувати у власність держави.
В решті вирок Теплицького районного суду Вінницької області, яким затверджено угоду від 17.01.2022 року залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4