Справа № 750/4500/22
Провадження № 1-кс/750/2028/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2022 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003873 від 05.08.2022 відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

в с т а н о в и л а :
Слідчий СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.11.2022, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, наприклад, у вигляді цілодобового домашнього. Зазначив, що ризики, викладені в клопотанні, є надуманими. Підозрюваний надав визнавальні показання. Ризик його переховування суперечить обставинам справи, йому нема сенсу переховуватися. Звернув увагу, що орган досудового розслідування не вчиняв спроб встановити дохід підозрюваного. Захисник просив звернути увагу на позитивні характеризуючи дані підозрюваного, те, що він вчинив один епізод злочинної діяльності, визнав вину, має постійне місце проживання разом з матір`ю, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Підозрюваний повністю підтримав позицію свого захисника. Просив обрати стосовно нього цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003873 від 05.08.2022, розпочатому за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

06.07.2022 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

07.08.2022 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.10.2022.
27.09.2022 постановою керівника Чернігівської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування даного кримінального провадження до 06.11.2022.

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч.3 ст.199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя послідовно враховує положення ст.ст.177, 178, 183 КПК України, а також ч.2 ст.29 Конституції України.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Однак, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження підозрюваному терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що така доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Слідчий та прокурор наполягають на існуванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він неодружений, утриманців не має, раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем проживання.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі №0503/10653/2012 вбачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, інші обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, зазначеного слідчим та прокурором, як переховування обвинуваченого від суду через тиску тягаря можливого відбування покарання.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи і таке втручання в право обвинуваченого на свободу та особисту недоторканість має легітимну мету та відповідає вимозі пропорційності.

В оцінці існування ризику щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, то слідчий суддя приходить до висновку, що цей ризик, наведений слідчим в клопотанні та підтриманий прокурором в судовому засіданні, знайшов своє підтвердження. Приймається до уваги відсутність постійного місця роботи та постійного джерела доходу у підозрюваного, тому останній, перебуваючи на свободі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою отримання грошових коштів, які були знайдені також і за місцем його мешкання.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що інший більш м`який запобіжний захід сам по собі не здатний запобігти можливості переховування від суду, оскільки, перебуваючи в умовах, наприклад, домашнього арешту, підозрюваний не буде позбавлений можливості залишити житло та пересуватись на власний розсуд.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання в місті Чернігові, із врахуванням наведених вище обставин, не є настільки переконливим та вагомим фактором, щоб знизити ризик можливого його переховування до маловірогідності настання чи повністю виключити такий ризик.

Слідчий суддя враховує подані захистом характеризуючи матеріали, однак вважає, що зазначені характеризуючі відомості не усувають встановленого ризику та не є достатнім стримуючим фактором для запобігання його реалізації.

Виходячи з положень КПК України та висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в п. 33 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 288/1158/16-к, суд на даній стадії розгляду справи позбавлений можливості надавати юридичну оцінку діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, слідчий суддя не може визнати обґрунтованими доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для подальшого тримання підозрюваного під вартою та наявності підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки вказані вище обставини в їх сукупності свідчать як про те, що ризики вчинення обвинуваченим вищезазначених дій, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, так і про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно, з наведених вище підстав суд відмовляє в клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного спливає 01.10.2022, але для всебічного, повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні органу досудового розслідування необхідно виконати певний обсяг процесуальних та слідчих дій, зокрема, отримати висновки судової експертизи, повідомити підозрюваного про зміну підозри, здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування, забезпечити право підозрюваного на ознайомлення з даними матеріалами, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів, вручити його підозрюваному, які неможливо здійснити до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, клопотання є достатньо обґрунтованим та доведеним і підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та ризики визначені ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити, такий з урахуванням його тривалості, обсягу доказів, не виходить за межі розумного строку.

З урахуванням конкретних обставин інкримінованого підозрюваному злочину, його особи, майнового та сімейного стану, заставу слід визначити в розмірі 260 000 грн., що становить 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.183, 197 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а:
В задоволенні клопотання захисника про зміну підозрюваному запобіжного заходу відмовити.
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 05.11.2022, з подальшим триманням у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали встановити до 05.11.2022 включно.
Визначити розмір застави в сумі 260 000 (двісті шістесят тисяч) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного будуть покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, підозрюваним застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1