Провадження №: 1-кс/752/2600/22
У Х В А Л А

17.08.2022року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДОВОЛЬЧА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ» - директора ОСОБА_3 про скасування арешту майна, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

власник майна ТОВ «Продовольча логістична компанія» в особі директора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просив скасувати арешт майна та зняти заборону відчуження, накладені на підастві ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 21.12.2021 та 20.12.2021 зокрема, скасування арешту з обладнання, що було вилучене органом досудового розслідування.

Так ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2021 та 21.12.2021 року в межах кримінального провадження № 0000790 відомості щодо якого 01.09.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.229 КК України накладено арешт на обладнання, вилучене під час проведення обшуків, зокрема, у складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ; у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке розташоване на земельный ділянці за кадастровим номером :01:128:0006.

Клопотання мотивує тим, що арештоване обладнання на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Продуктова логістична компанія». На підставі договору купівлі-продажу бу обладнання № 01/11від 03 листопада 2021 року, укладеного між громадянином ОСОБА_4 (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Продовольча логістична компанія» (Покупець), зазначене в оскаржуваних ухвалах обладнання було на законних підставах отримано у власність Товариством з обмеженою відповідальністю «Продовольча логістична компанія». Вказане обладнання не вилучене з цивільного обороту, його використання не потребує наявності будь-яких ліцензій або дозволів. В зв`язку з чим вважає ухвали слідчого судді необгрунтованими.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Продовольча логістична компанія» не має відношення до осіб, які мають причетність до кримінального провадження, в рамках якого здійснювалось накладення арешту на вказане обладнання.

Таким чином, враховуючи наведене, власник майна просить клопотання задовольнити та скасувати арешт майна, вилученого на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 21.12.2021 та 20.12.2021.

Прокурор та представник власника майна в судове засідання не з`явились, подали заяви з проханням розглядати клпотання в їх відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000790 від 01.09.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України.

Ухвалами слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21.12.2021 та 20.12.2021, в межах даного кримінального провадження, накладено арешт на майно, вилучене під час проведення санкціонованих обшуків за вищевказаними адресами.

Разом з тим, посадовим особам або працівникам володільця вилученого майна чи іншим особам підозри у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення пред`явлено не було.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

З договору купівлі-продажу бу обладнання від оренди обладнання № 01/11від 03 листопада 2021 року, укладеного між громадянином ОСОБА_4 (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Продовольча логістична компанія» (Покупець) №2 від 03.02.2020 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Продуктова логістична компанія» на праві приватної власності володіє зазначеним обладнанням, яке було передано на підставі акту приймання-передачі бу обладнання від 11 листопада 2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Продуктова логістична компанія» на виконання умов договору.

При цьому, разом з клопотанням володільцем майна додано відповідні підтверджуючі документи, які стверджують законність придбання у власність вказаного обладнання.

В період з 20.12.2020 року по день розгляду клопотання органом досудового розслідування повідомлення про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення жодній особі не оголошувалось.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Прокурором не надано доказів та не доведено правових підстав для подальшого арешту на вилучене майно, зокрема, того що виробниче обладнання є предметом протиправної діяльності, об`єктом чи знаряддям злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, у зв`язку з чим винесені постанови про визнання обладнання, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Продовольча логістична компанія» речовими доказами є формальною.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність скасування арешту майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Зазначені положення кримінального процесуального закону також узгоджуються і з практикою Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» 22.09.1994 р. та у справі «Кушоглу проти Болгарії» 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» 23.09.1982р.). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» 21.02.1986 р.).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 392 КПК України, слідчий суддя-

у х в а л и в:

клопотання власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча логістична компанія» в особі директора ОСОБА_3 про скасування арешту майна, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, - задовольнити.

Скасувати арешт та зняти заборону користування, розпорядження, відчуження майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.12.2021 у справі № 752/28243/21, провадження № 1-кс/752/10224/21 у кримінальному провадженні № 0000790 від 01.09.2021 року, вилучене ускладському приміщенні за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Лісна, 22, згідно протоколу обшуку від 07.12.2021.

Скасувати арешт та зняти заборону користування, розпорядження, відчуження майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.12.2021 у справі № 752/28243/21, провадження № 1-кс/752/10154/21 у кримінальному провадженні № 0000790 від 01.09.2021 року, вилучене у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке розташоване на земельный ділянці за кадастровим номером :01:128:0006, згідно протоколу обшуку від 07.12.2021.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя: