Справа № 357/4464/22
У Х В А Л А

08 червня 2022 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, громадянки України, офіційно непрацюючої, маючої на утриманні неповнолітнього сина, 2006 року народження, освіта середня, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 06.06.2022 року близько 19 години 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 перебували за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними раптово виник конфлікт.

В подальшому, в цей же час, на фоні раптово виниклого конфлікту ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілому, перебуваючи в приміщенні кімнати вказаної квартири біля ліжка, взяла в руку заздалегідь заготовлений кухонний ніж та умисно завдала ОСОБА_7 два удари ножем в область тулуба, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч з пошкодженням нижньої частини правої легені, правобічний гемопневмоторакс та непроникаюче колото-різане поранення лівої поперекової ділянки.

ОСОБА_4 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

06.06.2022 о 22 год. 30 хв., ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07.06.2022 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відомості про особу підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Біла Церква, Київської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка України, непрацююча, маюча на утримання неповнолітнього сина, з середньою освітою, раніше не судима.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- оглядом місця події від 06.06.2022, що проводився за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: чоловічі труси, простинь з плямами речовини бурого кольору, які ззовні схожі на кров, змиви зі стіни спальної кімнати.

- оглядом місцевості від 06.06.2022, який проводився поблизу будинку АДРЕСА_2 , на відстані 270 см. в трав`яному настилі, де було виявлено кухонний ніж, на лезі якого виявлені плями бурого кольору та дріт білого кольору.

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- допитом підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що дійсно нанесла чоловікові удар ножем.

- проведенням слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_4 , під час якого остання показала механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7

- допитом свідка ОСОБА_8 , який являється лікарем хірургом БЦ МЛ №2 та який проводив огляд потерпілого ОСОБА_7

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 являються його батьками та між ними регулярно виникають конфлікти на фоні вживання алкогольних напоїв.

- протоколом пред`явлення речей для впізнання зі свідком ОСОБА_9 , який серед наданих для впізнання ножів впізнав, ніж, який перебував у користуванні його сім`ї в будинку, де він проживає з батьками.

- Довідкою з КНП БМР «Білоцерківська МЛ № 2», відповідно до якої ОСОБА_7 перебуває під наглядом Білоцерківської МЛ № 2 з діагнозом: «колото різане поранення грудної клітини праворуч з пошкодженням нижньої частини правої легені, правобічний гемопневмоторакс. Стан після торакоцентезу зправа 06.06.22. Непроникаюче колото різане поранення лівої поперекової ділянки».

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція злочину, про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому наявні підстави для застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, не працевлаштована, не має постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_4 , наслідків спонукатиме її змінювати місце проживання та уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання;

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної ОСОБА_4 , до втечі.

Водночас, відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_4 може незаконно пливати на цивільного чоловіка ОСОБА_7 , який є потерпілим в даному кримінальному провадження, та свідка - сина ОСОБА_9 , який є неповнолітнім, з метою з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини.

Поряд із цим необхідно враховувати фактор страху людини перед іншою людиною, яка спроможна застосувати фізичне насильство. Пересічний громадянин, такий як свідок чи потерпілий, приймаючи участь у кримінальному провадженні, має бути захищеним та з усвідомленням своєї невразливості, відсутністю страху перед підозрюваним, надати показання суду. У даному випадку забезпечення безпеки свідків та потерпілого, унеможливлення на них незаконного впливу з боку підозрюваного є основним завданням на даній стадії процесу;

оскільки підозрювана ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, матиме змогу знову вчиняти злочини, оскільки є схильною до зловживання алкогольних напоїв, неодноразово вчиняла адміністративні правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі матиме змогу вчиняти інші злочини.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється), який обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, матиме змогу знову вчиняти злочини, оскільки є схильною до зловживання алкогольних напоїв, неодноразово вчиняла адміністративні правопорушення, крім цього вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а також враховуючи відсутність будь яких моральних принципів, відсутність постійного доходу, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину, тому наявний ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 , з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків. Окрім цього ОСОБА_4 має лише одне місце проживання, разом з потерпілим та свідком, та не має постійного доходу для винаймання іншого житла.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, до підозрюваної ОСОБА_4 , не можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставин, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Викладені обставини свідчать про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та виконання підозрюваною ОСОБА_4 , покладених на неї процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваної, захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, дослідивши клопотання та приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей та документів, що мають значення для кримінального провадження; 3) незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України; 2) наявність ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п. 3 КПК України, на який вказує слідчий, а саме: незаконно впливати на потерпілого та свідків; 3) недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, зазначених у п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені слідчим суддею.

ОСОБА_4 слідчому судді пояснила, що вона дійсно вдарила свого співмешканця ножем. Розкаюється у вчиненні вказаного злочину. Жалкує про вчинене. Просить не застосовувати стосовно неї запобіжний захід у виді тримання під вартою, а застосувати домашній арешт.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі її визнання винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України (позбавленням волі від п`яти до восьми років), офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а ті які є, не являються стримуючим фактором її поведінки.

Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може запобігти ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Слідчий суддя зазначає, що підозрюваною не надані будь-які докази, документи, які б свідчили про неможливість утримання її під вартою, у т.ч. за станом здоров`я.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_4 затримана 06 червня 2022 року о 22 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя вважає наявною підставу не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 183 ч.4 п.1 КПК України, зважаючи на кваліфікацію дій ОСОБА_4 , а саме за ч. 1 ст. 121 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п. 3, 178,182,183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 35 днів, які обчислювати з 22 години 30 хвилин 06 червня 2022 р.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується о 22 години 30 хвилин 10 липня 2022 р.

У задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_4 , захисника про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної у виді домашнього арешту, відмовити.

Підозрювану ОСОБА_4 утримувати в ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Копію ухвали вручити підозрюваній негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду