Провадження №1-кс/523/232/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000839 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263-1 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2022 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження №0000839 від 29.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263-1 КК України.
Згідно вказаної скарги, в провадженні Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеські області знаходиться кримінальне провадження 0000839 від 29.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263-1 КК України у відношенні ОСОБА_5
16.11.2021 року слідчим Відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеські області ОСОБА_3 було складено та вручено ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263-1 КК України.
У своїй скарзі скаржник посилається на те, що на його думку, під час складання повідомлення про підозру ОСОБА_5 допущено порушення презумпції невинуватості, а також в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні докази на підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263-1 КК України .
У судовому засіданні захисник скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні на підставі викладених у ній доводів. Ним оскаржуються достатність підстав для повідомлення ОСОБА_5 про підозру, та порушення презумпції невинуватості відносно ОСОБА_5 .. Крім того, у судовому засіданні захисник наполягав в незаконності підозри, так як не зазначено саме час , місце та спосіб скоєння кримінального правопорушення.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість зазначив, що на час повідомлення ОСОБА_5 про підозру було зібрано достатньо доказів, які давали б підстави зробити висновок про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення. Щодо допущених, на думку захисника, процесуальних порушень, вважають ці твердження необґрунтованими та такими, що не дають підстав для задоволення скарги. На підставі викладеного просить у задоволенні скарги відмовити.
Відповідно п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особу про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст.277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Згідно зі ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до ст. 89 КПК Україні, визнання доказів недопустимими належіть виключно до компетенції суду під час судового розгляду. На стадії досудового розслідування слідчий суддя може оціните лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
Згідно ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, вислухавши думку участників процессу у судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.
Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена 16.11.2021 року ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_5 може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Слідчий суддя критично ставиться до посилання заявника на відсутність доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_5 ознак інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри із врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Слідчий у своїх поясненнях надала інформацію про ті докази, які на думку сторони обвинувачення вказують на наявність достатніх підстав для пред`явлення підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Так слідчий на підтвердження достатності доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 послалася на протокол обшуку, протокол допиту свідків, висновок експертизи від 07.07.2021.
Досліджені у судовому засіданні докази, зібрані у кримінальному проваджені на день складення повідомлення переконують слідчого суддю в тому, що в своїй сукупності та взаємозв`язку такі докази відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, і давали стороні обвинувачення підстави для пред`явлення підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263-1 КК України.
Слід зазначити, що під час розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя не вправі оцінювати зібрані під час досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для складання та направлення до суду обвинувального акта щодо підозрюваного.
Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 є те, що повідомлення про підозру було передчасним, оскільки, на думку скаржника, на момент повідомлення достатні докази вчинення правопорушення були відсутні.
Слідчий суддя відхиляє аргументи сторони захисту про не зазначення у оскаржуваному повідомленні всіх елементів кримінального правопорушення, зокрема, часу, місця і способу вчинення кримінального

правопорушення, оскільки під час досудового розслідування у повідомленні зазначається стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, які відомі на момент здійснення повідомлення про підозру.
Також, слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про порушення слідчим та прокурором презумпції невинуватості підозрюваної, оскільки зі змісту оскаржуваного повідомлення про підозру, слідує, що у такому міститься висновок слідчого про те, що досудовим розслідуванням встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263-1 КК України, а не про винуватість підозрюваної у вчиненні зазначених злочинів. При цьому, саме формулювання слідчим тексту підозри не може свідчити про порушення презумпції невинуватості.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що за своїм змістом письмове повідомлення про підозру відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_5 може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263-1 КК України. Підозра вручена у день її складання.
З огляду на викладене, зазначені у скарзі доводи та підстави, з яких скаржник просить скасувати повідомлення про підозру, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікації її дій, скаржником та її захисником не доведено, що при складенні та врученні повідомлення про підозру було допущено порушення норм чинного КПК, а тому слідчий суддя приходить переконання, що оскаржуване повідомлення підозри від 16.11.2021 року є законним та обґрунтованим, а тому скарга ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.2, 9, 38, 91, 276-278, 284, 303-307, 309, 480, 481 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000839 внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263-1 ч.1 КК України відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1