УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8

з участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_1

захисника ОСОБА_9

секретаря ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_11, погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_12 в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 від 31.05.2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.10.2022 старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 звернувся із клопотанням погодженим з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_12, у кримінальному провадженні №0000375 від 31.05.2021 року, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 31.05.2022 за підозрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

25.07.2022 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.07.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, найсуворіше покарання за які передбачено ч. 3 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.07.2022 до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.09.2022 без визначення розміру застави.

19.09.2022 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_1 продовжено строк тримання під вартою до 26.10.2022, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 закінчується 26.10.2022.

В той же час, внаслідок особливої складності провадження, не можливо завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 до 26.10.2022.

06.09.2022 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному № 0000375 від 31.05.2022, за підозрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, до трьох місяців, а саме до 26.10.2022.

Також слідчим складено та погоджено заступником керівника Київської міської прокуратури клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000375, за підозрою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до шести місяців.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив про достатність даних, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_1 міг вчинити інкриміновані йому дії, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, та вказав, що метою продовження строку застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.

Як зазначає в клопотанні слідчий, обставинами які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 є те що у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд обов`язкових процесуальних дій, для доведення винуватості підозрюваного ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, встановлення обставини, що впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, більшого ніж до 26 жовтня 2022 року, зокрема: провести призначену 06.09.2022 постановою слідчого в Київському НДЕКЦ МВС молекулярно-генетичну експертизу, для порівняння генетичних зразків підозрюваного ОСОБА_1 із генетичними зразками що містяться на поліетиленовій обгортці наркотичного засобу, яка була вилучена 25.07.2022 під час обшуку затриманої особи ОСОБА_1 . Строк, необхідний для проведення такої процесуальної дії та закінчення проведення молекулярно-генетичної експертизи орієнтовно становить до 30 грудня 2022 року.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_1 спливає 26.10.2022 року, а для виконання слідчих (розшукових) та процесуальних дій потрібен додатковий час, слідчий, за погодженням з прокурором, просить суд продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , у межах строку досудового розслідування, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, в клопотанні слідчим вказано, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому та просив задовольнити, вказавши, що підозра є обґрунтованою, та вказав на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказали, що воно не обґрунтоване, ризики неправомірної поведінки відсутні, просили звернути увагу на особу підозрюваного, який має сімейні зв`язки, та незадовільний стан здоров`я. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт або застосувати заставу.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданніСлідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 31.05.2022 за підозрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

25.07.2022 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.07.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, найсуворіше покарання за які передбачено ч. 3 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на переконання слідчого судді, на день розгляду клопотання ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

Вказані обставини підтверджується матеріалами, долученими слідчим до клопотання, а саме: - протоколами допитів свідка ОСОБА_5 в яких зазначено що 23.11.2021 та 23.05.2022 ОСОБА_1 збув йому наркотичний засіб «метадон»; протоколом огляду від 23.11.2021 та протоколом огляду від 23.05.2022; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_1 та обшуку затриманої особи від 25.07.2022 в якому зазначено про вилучення безпосередньо у ОСОБА_1 наркотичного засобу «метадон» в особливо великих розмірах;висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС від 08.12.2021, висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС від 20.06.2022, в яких зазначено що збута ОСОБА_1 речовина є «метадоном»; висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС від 27.07.2022 № СЕ-19/111-22/29225-НЗПРАП згідно якого вилучена 25.07.2022 під час особистого обшуку ОСОБА_1 речовина є наркотичним засобом «метадон» в особливо великих розмірах, вагою 72,756 г; протоколами складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 31.01.2022, контролю за вчиненням злочину від 24.11.2021, спостереження за особою від 28.12.2021, контролю за вчиненням злочину від 13.06.2022, аудіо-, відеоконтролю особи, відносно ОСОБА_1 від 17.06.2022, відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_1 займається збутом наркотичних засобів «метадон», в тому числі збував наркотичні засоби ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 представляючись ім`ям ОСОБА_6 ; протоколом обшуку від 25.07.2022 за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 та протоколом впізнання підозрюваною ОСОБА_4 особи за фотознімками; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_2 в якому в якому зазначено що в період 2021 - 2022 років ОСОБА_1 представляючись «Валерієм» систематично збував йому наркотичний засіб «метадон».

Аналіз наявних в матеріалах клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинами, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Таким чином, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя, дослідивши документи долучені до клопотання, дійшов висновку, що причетність підозрюваного ОСОБА_1 до інкримінованих йому правопорушень підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч. 3 ст.199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_1 , який підозрюється, у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, сімейний стан, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, а також відведену йому роль у вчиненні інкримінованого правопорушення, з урахуванням чого слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованих ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, в даному випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу. Слід зазначити, що слідчим суддею не встановлено обставин, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Також слідчий суддя вважає, що слідчим доведено й об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування в межах строку дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.10.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 в межах строку досудового розслідування до 17 грудня 2022 року включно.

Крім того, частина 4 ст.183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, зокрема: щодо особи яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст.183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 21, 22, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 532, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 - задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про визначення розміру застави підозрюваному - залишити без задоволення.

Продовжити відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою .

Строк дії ухвали про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_1 , під вартою визначити на 60 днів, а саме до 17 грудня 2022 року включно.

Зобов`язати керівника ДУ «Київський слідчий ізолятор» та начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення наявності у останнього захворювань, та, у разі встановлення діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного рівня лікування.

Про результати виконання ухвали негайно повідомити суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_8