Справа № 626/1948/17
Провадження 1-кп/910/56/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2022 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарі судового засідання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинуваченого ОСОБА_15

його захисників: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

розглянувши у частково закритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві кримінальне провадженн я, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2017 р. за № 0001569 (в обвинувальному акті вказано номер № 0001569), за обвинуваченням:

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоукраїнка Звенигородського району Черкаської області, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, працюючого на посаді судді Ленінського РС м. Полтави, проходить військову службу, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК,

УСТАНОВИВ:
1. Історія провадження
20.09.2019 р. до Вищого антикорупційного суду із Ленінського районного суду м. Харкова надійшли матеріали згаданого кримінального провадження в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Ухвалою від 29.10.2019 р. призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 13.03.2020 р. призначено судовий розгляд та частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_16 про розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні, в окремій його частині, а саме під час розгляду питань, що містять відомості про особисте та сімейне життя обвинуваченого ОСОБА_15 .

2. Використані у вироку умовні скорочення
АП ВАКС Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду;

ВАКС Вищий антикорупційний суд;

АКО аудіо контроль особи;

ВКО відео контроль особи;
ДСА Державна судова адміністрація України;

ДЗЕ НПУ Департамент захисту економіки Національної поліції України;

ЄДРСР Єдиний державний реєстр судових рішень;

ЄСПЛ Європейський Cуд з прав людини;

ЄРДР Єдиний реєстр досудових розслідувань;

ЗІТТМ зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж;

КК Кримінальний кодекс України;

ККС ВС Касаційний кримінальний суд Верхового Суду;

КУпАП Кодекс України про адміністративні правопорушення;

КПК Кримінальний процесуальний кодекс України;

НСРД негласні слідчі (розшукові) дії;

Ленінський РС м. Полтава Ленінський районний суд м. Полтава;

НАБУ Національне антикорупційне бюро України;

НПУ Національна поліція України;

Октябрьський РС м. Полтава Октябрьський районний суд м. Полтава;

САП Спеціалізована антикорупційна прокуратура;

СБУ Служба безпеки України;

Справа за позовом ОСОБА_21 цивільна справа за позовом ОСОБА_21 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме на гараж по АДРЕСА_2 , загальною площею 49,7 квадратних метрів;

Справа за позовом ОСОБА_22 цивільна справа за позовом ОСОБА_22 до ОСОБА_23 про стягнення боргу в сумі 100000 (сто тисяч) гривень по борговій розписці;

ТДРД тимчасовий доступ до речей та документів;

УЗЕ Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

3. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Судом установлено, що ОСОБА_15 , будучи представником судової влади та згідно із вимогами п. 1 Примітки до ст. 364 КК та відповідно до положень п. 2 Примітки до ст. 368 КК, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, та із метою власного незаконного збагачення, із використанням наданої йому влади, одержав від ОСОБА_24 неправомірну вигоду у розмірі 500 (п`ятсот) гривень за прийняття рішення у справі на користь позивача ОСОБА_21 .

4. Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин
Судом установлено, що ОСОБА_15 , будучи представником судової влади, а саме суддею Ленінського РС м. Полтава, згідно із вимогами п. 1 Примітки до ст. 364 КК, та, відповідно до положень п. 2 Примітки до ст. 368 КК, є службовою особою, яка займає відповідальне становище (відповідне підтверджується доказами зазначеними у п. 7.2, 7.8, 7.9., 7.10 цього вироку).
Із листопада 2016 р. у провадженні судді Ленінського РС м. Полтави ОСОБА_15 перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_21 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме на гараж по АДРЕСА_2 , загальною площею 49,7 квадратних метрів (відповідне підтверджується доказами зазначеними у пунктах 7.2, 7.9, 7.10 цього вироку).
У ході розгляду вказаної цивільної справи ОСОБА_15 , виконуючи функції представника судової влади та здійснюючи правосуддя, познайомився із ОСОБА_24 , яка здійснювала представництво інтересів позивача ОСОБА_21 , за довіреністю серії НАР № 291980 від 16.09.2015 р. та довіреністю серії НМО № 344580 від 11.05.2017 р. (відповідне підтверджується доказами зазначеними у пунктах 7.1, 7.3, 7.9, 7.10 цього вироку).
Після проведення чергового судового засідання за указаною позовною заявою, 19.05.2017 р. суддя ОСОБА_15 повідомив про видалення до нарадчої кімнати для прийняття рішення (відповідне підтверджується доказами зазначеними у пунктах 7.9, 7.10 цього вироку).
У подальшому 25.05.2017 р. о 16:09 год. ОСОБА_15 , перебуваючи у приміщенні Ленінського РС м. Полтави за адресою: м. Полтава, вул. Панянки, буд. 38, діючи з умислом на одержання неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах третьої особи дій із використанням наданої йому влади (тобто, за винесення рішення на користь позивача ОСОБА_21 ), одержав від ОСОБА_24 неправомірну вигоду у розмірі 500 (п`ятсот) гривень, які знаходилися у паперовому конверті разом із CD-диском, після чого запевнив ОСОБА_24 , що питання задоволення позову ОСОБА_21 можна вважати вирішеним. (відповідне підтверджується доказами зазначеними у пунктах 7.1, 7.5, 7.6, 7.7 цього вироку)
Зазначені дії ОСОБА_15 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 368 КК (станом на 10.07.2017 р. у редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014 р., зі змінами, внесеними згідно із Законами № 1698-VII від 14.10.2014 р., № 770-VIII від 10.11.2015 р., № 889-VIII від 10.12.2015 р.) як умисне, із корисливим мотивом та із метою власного незаконного збагачення, одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення дій в інтересах третьої особи, із використанням наданої їй влади.

5. Формулювання обвинувачення, визнаного судом недоведеним
5.1. ОСОБА_15 обвинувачується в тому, що за обставин, наведених у п. 4 цього вироку, він 25.05.2017 р. о 16:10 год. одержав від ОСОБА_24 неправомірну вигоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень за прийняття рішення у справі на користь позивача ОСОБА_21 , вчинивши перед цим прохання надати цю ж неправомірну вигоду (в сумі 3000 (три тисячі) гривень) шляхом відповідного напису на клаптику паперу і демонстрації цього напису ОСОБА_24 .

5.1.1. Визнаючи доведеним факт одержання ОСОБА_15 від ОСОБА_24 неправомірної вигоди 25.05.2017 р. о 16:09 год. у сумі 500 (п`ятсот) гривень за винесення рішення на користь ОСОБА_21 , суд уважає недостатніми докази одержання неправомірної вигоди в решті суми, а саме 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, а також факт прохання перед цим відповідної суми неправомірної вигоди, визнаючи пред`явлене обвинувачення в цій частині недоведеним. У частині визнаного недоведеним розміру неправомірної вигоди висновок суду мотивований у п. 7.7.2. цього вироку.

5.1.2. Суд звертає увагу на неточне вказання часу одержання неправомірної вигоди в обвинувальному акті: вказано 25 травня 2017 р. о 16 год. 10 хв., а дослідженими доказами (пункти 7.5, 7.6, 7.7 цього вироку) підтверджується, що неправомірну вигоду в сумі 500 (п`ятсот) гривень ОСОБА_15 одержав 25 травня 2017 р. о 16 год. 09 хв. Ця неточність не є суттєвою та не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

5.2. Окрім того, ОСОБА_15 обвинувачується у наступному:

На початку липня 2017 р. у ОСОБА_15 виник умисел на систематичне одержання для себе неправомірної вигоди за вчинення в інтересах певних осіб дій із використанням наданої йому влади, шляхом винесення рішень в їхніх інтересах, із залученням до вказаних злочинних дій ОСОБА_24 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_15 05.07.2017 р. організував зустріч із ОСОБА_24 у парку «Перемоги» у м. Полтава, де запропонував останній співпрацю, а саме участь у схемі з отримання неправомірної вигоди.
Указана співпраця за пропозицією ОСОБА_15 передбачала розподіл ролей у систематичній злочинній діяльності з отримання неправомірної вигоди у невстановленого кола осіб та полягала у тому, що ОСОБА_15 буде направляти до ОСОБА_24 осіб, які є сторонами у судових справах, які перебувають у нього на розгляді, і буде повідомляти її про суми грошових коштів, які необхідно отримати від таких осіб за вирішення справ на їхню користь. Після отримання від цих осіб грошових коштів, половину з них ОСОБА_24 повинна буде віддавати ОСОБА_15 , а половину залишати собі.

11.08.2017 р. ОСОБА_24 , будучи уповноваженою на представництво у суді інтересів ОСОБА_22 , на підставі довіреності серії МНЕ № 710495 від 04.08.2017 р, подала до Ленінського РС м. Полтави позовну заяву від імені останньої про стягнення боргу із ОСОБА_23 у сумі 100000 (сто тисяч) гривень.

15.08.2017 р. на мобільний телефон ОСОБА_24 через месенджер «Viber» надійшло повідомлення від ОСОБА_15 із текстом «Подойди». Цього ж дня ОСОБА_24 підійшла до кабінету судді ОСОБА_15 у приміщенні Ленінського РС м. Полтави, де він їй повідомив, що до нього у провадження надійшла позовна заява ОСОБА_22 , інтереси якої представляє ОСОБА_24 , проте, їй необхідно сплатити судовий збір та надати другий примірник позову для передачі відповідачу. При цьому, ОСОБА_15 зазначив, що вказані документи потрібно йому принести на наступний день, після чого він висловить ОСОБА_24 свої пропозиції по суті справи.

16.08.2017 р., близько 13:00 год., на мобільний телефон ОСОБА_24 зателефонував ОСОБА_15 та продовжуючи реалізовувати свій умисел на одержання неправомірної вигоди, запитав у неї стосовно її побажань щодо порядку розгляду згаданої судової справи, на що ОСОБА_24 повідомила, що хотіла б швидко розглянути справу, так як відповідач визнає суть позову. Після цього ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_24 про те, що їм необхідно буде зустрітися 18.08.2017 р. із метою роз`яснення ним процедури розгляду справи та визначення суми грошових коштів, які необхідно буде передати йому за швидкий розгляд справи на користь позивача ОСОБА_22 , а саме прийняття рішення про стягнення боргу у сумі 100000 (сто тисяч) гривень із ОСОБА_25

18.08.2017 р., приблизно об 11:00 год., перебуваючи на вулиці поблизу входу до Ленінського РС м. Полтави, ОСОБА_24 зустрілася із ОСОБА_15 , який повідомив їй про недоліки у цивільній справі за позовом ОСОБА_22 про стягнення боргу, та зазначив, що їх необхідно усунути, шляхом направлення претензії про повернення боргу до відповідача. Після цього ОСОБА_15 , перебуваючи на вулиці біля входу до приміщення Ленінського РС м. Полтави за адресою: м. Полтава, вул. Панянки, буд. 38, діючи з умислом на одержання неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах третьої особи дій, із використанням наданої йому влади, висловив ОСОБА_24 прохання надати йому неправомірну вигоду у розмірі 10000 (десяти тисяч) гривень за швидкий розгляд справи за позовом ОСОБА_22 , інтереси якої вона представляє, та прийняття судового рішення на користь позивача. Окрім цього, ОСОБА_15 зазначив, що усунути недоліки позовної заяви та передати йому грошові кошти необхідно до 30.08.2017 р., тобто, до моменту наступного засідання по цій цивільній справі, на що ОСОБА_24 погодилася.

За результатами судового засідання, яке відбулося 30.08.2017 р. о 10:40 год., розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_22 було відкладено на 01.09.2017 р.

Після судового засідання ОСОБА_15 покликав ОСОБА_24 до свого службового кабінету, який розташований у приміщенні Ленінського РС м. Полтава, за адресою: м. Полтава, вул. Панянки, буд 38, та, пославшись на легкість указаної судової справи, зменшив суму грошових коштів, які підлягають передачі йому за швидкий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_22 та прийняття судового рішення на користь позивача, з 10000 (десяти тисяч) гривень до 5000 (п`яти тисяч) гривень. Одночасно ОСОБА_15 указав на необхідність передачі йому вказаної суми грошових коштів на наступний день, тобто, 31.08.2017 р., після обіду.

31.08.2017 р. о 14:28 год. ОСОБА_15 , діючи з умислом на одержання неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах третьої особи дій, із використанням наданої йому влади, перебуваючи у приміщенні Ленінського РС м. Полтава, за адресою: м. Полтава, вул. Панянки, 38, повторно одержав від ОСОБА_24 грошові кошти у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень за швидкий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_22 та прийняття судового рішення на користь позивача.

5.2.1. За результатами судового розгляду суд дійшов висновку про те, що досліджені в судовому засіданні належні та допустимі докази не доводять поза розумним сумнівом обставин, зазначених в п. 5.2, зокрема, фактів прохання надати та одержання ОСОБА_15 31.08.2017 р. від ОСОБА_24 неправомірної вигоди в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень за винесення рішення у цивільній справі на користь ОСОБА_22 .
Відповідно, не підтверджується й ознака повторності вчиненого діяння, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК.
Такі висновки суду мотивовані у п. 10.2. цього вироку.
Отже, обвинувачення в цій частині визнається судом недоведеним.
5.3. Водночас, визнання зазначеної в пунктах 5.1, 5.2 частини обвинувачення недоведеною, не впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_15 , за ч. 3 ст. 368 КК.
6. Позиція сторони захисту
Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, не визнав. Від надання показань обвинувачений відмовився (т. 12, а.с. 43-47). Водночас, у ході судового розгляду обвинувачений та його захисники надавали коментарі, пояснення щодо наданих стороною обвинувачення доказів, надали власні докази на підтвердження правової позиції сторони захисту щодо висунутого обвинувачення та виступили в судових дебатах.

У своїх запереченнях проти висунутого обвинувачення сторона захисту неодноразово заявляла клопотання про визнання доказів недопустимими, зокрема, посилаючись на провокацію, оцінка чому надана судом у п. 10 цього вироку.

7. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина поза розумним сумнівом підтверджується наступними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні на засадах змагальності та забезпечення рівності сторін:

7.1. Показаннями свідка ОСОБА_26 , яка, будучи допитаною у судовому засіданні, надала вільні показання та повідомила суду, що у 2017 р. до неї як юриста звернулись її друзі на прізвище ОСОБА_27 та попросили допомогти із гаражем, а саме допомогти їм його зареєструвати. Вона є юристом за фахом та на волонтерських засадах періодично допомагає друзям та знайомим з юридичних питань. Земельну ділянку, на якій знаходився вказаний гараж, вони приватизували, але встановити право власності на гараж потрібно було через суд. Практично всі документи у них були готові. На перше судове засідання судовий розподіл визначив для слухання цієї справи суддю ОСОБА_15 , з яким на той час свідок не була знайома, заява по цій справі до суду подавалась одна, і вона одразу потрапила на цього суддю. Слухання тягнулось десь місяці три-чотири, судові засідання відкладались, суддя повідомив, що у свідка не така довіреність, нібито вона не відповідала вимогам закону, хоча довіреність відповідала нормам ЦПК та суддя запропонував свідку зайти до нього в кабінет та обговорити це питання, на що остання відмовилась та сказала, що довіреність переробить, та по кабінетам ходити не буде. Після чого ще декілька місяців по цій справі не було засідань, на наступному судовому засіданні судді ОСОБА_15 не сподобалось, що заява-згода від сусіди не має нотаріальної форми, та він попросив, щоб заявники привели сусіду, знову ж таки, встановлена ЦПК форма суддю не влаштувала, що, на думку свідка, було свідомим затягуванням процесу. Крайнє засідання у цій справі відбулось із запізненням приблизно у дві години, у судовому засіданні всі сторони погодили всі умови та погодились із вимогами позову, а по закінченні засідання ОСОБА_15 , коли всі вийшли із зали судових засідань, попросив свідка залишитись, після чого продемонстрував клаптик паперу із написаною сумою грошових коштів 3000 (три тисячі) гривень, при цьому повідомивши, що їй потрібно принести диск. У подальшому про цю ситуацію свідок повідомила своїх друзів ОСОБА_27 та прийняла рішення звернутись до правоохоронних органів та написала відповідну заяву. Строк на передання коштів ОСОБА_15 встановив або на п`ятницю або на вівторок наступного тижня, гроші свідок занесла йому через тиждень та кошти були йому передані у тій сумі, яку він просив. Це була перша справа. У подальшому свідок приходила до судді за рішенням та зверталась за консультаціями по інших справах. А друга передача коштів коли суддя то відмовлявся, то не відмовлявся, просив більшу суму, то потім нічого не просив, потім меншу суму просив.

Відповідаючи на питання прокурора, свідок повідомила, що позовну заяву по ОСОБА_27 писала та подавала самостійно вона, також самостійно готувала всі документи. До цієї ситуації із ОСОБА_15 вона не спілкувалась та жодних ситуацій із вимаганням хабарів у неї не було.

Грошові кошти разом із диском свідок передавала через тиждень, у п`ятницю, у напівпрозорому паперовому конверті. У подальшому ОСОБА_15 повернув їй указаний конверт із диском, але грошей там уже не було. Передавались її власні грошові кошти. На наступний день після висунення ОСОБА_15 вимоги про передачу коштів свідок написала відповідну заяву в СБУ, через кілька днів їй перетелефонували із СБУ, та коли вона передавала вказані грошові кошти, які були при понятих оглянуті та у подальшому їй були вручені. Купюри були номіналом по 200 (двісті) гривень. Свідок постійно контактувала із помічницею судді ОСОБА_15 , якій вона віддавала всі документи (уточнення, другу довіреність, заяви від сусіда). По першому епізоду були призначені відповідні судові засідання, про дати яких свідок домовлялась через помічницю, а із суддею ОСОБА_15 вона спілкувалась лише в судових засіданнях. Була від ОСОБА_15 пропозиція зайти в кабінет та обговорити форму довіреності, на що свідок одразу відмовилась. Що було на вказаному диску, який передавався їй ОСОБА_15 , свідок не знає, та його вміст вона не записувала та не переглядала. Щодо консультацій по інших справах, свідок повідомила, що запитувала суддю ОСОБА_15 про можливість його сприяння у вирішенні справи за ст. 130 КУпАП, тобто, за виправдання особи, яка перебувала в іншої судді, на що ОСОБА_15 відповів, що дізнається у неї та потім скаже інформацію, а через деякий час він повідомив, що там нічого не вийде.

Наступна справа була по борговим зобов`язанням, стягнення боргу. Із ОСОБА_15 свідок проговорила, чи взагалі можлива допомога чи ні. Ніхто із правоохоронних органів не просив її уточнювати ці питання із ОСОБА_15 . Після розгляду справи ОСОБА_21 свідок спілкувалась із ОСОБА_15 по справах, та потім від нього були непристойні пропозиції, на що свідок відмовлялась, пояснюючи, що у неї є чоловік. Від ОСОБА_15 також була пропозиція співпрацювати із ним 50/50, але, за його ідеєю, для більшої довіри їм треба було б перебувати у сексуальних стосунках, і це підвищує рівень довіри. Ця розмова відбувалась у травні-червні, у парку, при цій зустрічі ОСОБА_15 перевірив сумочку та волосся свідка, ініціатором цієї зустрічі був ОСОБА_15 , надіславши відповідну смс. Перед пропозицією співпраці ОСОБА_15 намагався з`ясувати у свідка особисту інформацію щодо її місця проживання, навчання, чоловіка, наявності дітей. А вже після з`ясування вказаних обставин, запропонував співпрацю, підкріплену сексуальними стосунками, на, що свідок відмовилась, але повідомила, що подумає з приводу співпраці. Справою ОСОБА_22 свідок почала займатися влітку.

Щодо справи за позовом ОСОБА_22 , свідок повідомила, що предметом спору були грошові кошти у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, ОСОБА_22 зустрічалась та спільно проживала із хлопцем, якому позичила вказані грошові кошти, під розписку, але той не поспішав їх повертати, у подальшому вони розійшлись. А тому, щоб урегулювати це питання юридично, ОСОБА_24 запропонувала їм обом варіант судового визнання указаного боргу, щоб спір був урегульований законом, а не на словах.

У цю справу у Ленінському РС м. Полтава свідок вступила як представник ОСОБА_22 . Крім того, свідок повідомила, що вона консультувалась із ОСОБА_15 щодо питання, як зробити так, щоб ця справа (за позовом ОСОБА_22 ) потрапила саме до нього. Запропонований ОСОБА_15 варіант полягав у тому, щоб по розподілу подати чотири чи п`ять заяв із недоліками, по кількості суддів, які є в цьому суді, та одна із них обов`язково потрапить на нього, при цьому на всіх інших недоліки усувати не буде необхідно, треба було подати лише заяву без додатків, а усунути недоліки необхідно було безпосередньо у тій заяві, що потрапила б до ОСОБА_28 . Загалом свідком по цій справі до суду було подано чотири чи п`ять позовів, свідок точно не пам`ятає. Свідок зазначила також, що ОСОБА_15 запитав у неї, скільки позивачка готова платити за це, на скільки вона розраховує? Після чого, ОСОБА_15 назвав суму 10000 (десять тисяч) гривень, тобто 10% від суми вирішення питання по цьому боргу (100000 (сто тисяч) гривень), за позитивне рішення та вирішення спору на користь позивача ОСОБА_29 .

Про те, що справа потрапила до судді ОСОБА_15 , свідок дізналась у середині літа, точніше не пам`ятає. Із приводу вказаної цивільної справи свідок спілкувалась із ОСОБА_15 4 рази: на першій зустрічі це була консультація, де ОСОБА_15 порекомендував свідку подати кілька позовів, друга зустріч відбулась у парку, на цій зустрічі ОСОБА_15 запропонував свідку співпрацю, далі була зустріч та розмова в авто ОСОБА_15 , а також була зустріч біля приміщення суду.

Під час зустрічі в авто ОСОБА_15 останній повідомив, що, оскільки вони зі свідком так добре спілкуються, то він допоможе безкоштовно та йому нічого не потрібно ніяких грошей, на що свідок погодилась та подякувала. Але по завершенню судового засідання, коли всі учасники вийшли із залу, в якому залишились секретар та помічник судді та сам ОСОБА_15 , останній покликав свідка до себе в кабінет та сказав, що за половинку зробим. Остаточне судове рішення по справі не проголошувалось, оскільки воно мало бути після того, як свідок мала донести додаткові прорахунки по відсотках та грошову суму для позитивного вирішення питання. Свідок указала, що наступного дня вона особисто принесла ОСОБА_15 дві заяви про усунення недоліків, з прорахунками та грошовими коштами у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, які були розміщені між вказаними заявами.

Свідок зазначила, що жодних відносин у неї з ОСОБА_15 не було, а щодо його відмови від одержання грошей та обіцянки допомогти безкоштовно, подякувала йому та пообіцяла прийти на засідання. Вказані грошові кошти були надані свідком та є її особистими грошовими коштами. Відповідач у судовому засіданні повністю визнав позов та не було підстав для відмови у його задоволенні. Щодо дня передачі коштів разом із заявами про усунення недоліків, свідок повідомила, що про цю зустріч вони з ОСОБА_15 домовлялись через смс, та ОСОБА_15 у день запланованої зустрічі повідомив їй, що має десь йти, а тому передати можна буде Уляні, у зв`язку із чим свідок приїхала до суду та віднесла документи та гроші саме особисто судді ОСОБА_15 . До цього дня всі документи по цій справі свідок передавала виключно через помічника судді Уляну.

Щодо місця роботи та походження грошових коштів у свідка, ОСОБА_24 повідомила, що на момент цих подій, у 2017 р. вона ніде не працювала, грошима їй допомагали батьки, родичі, а також гроші надавав чоловік. Щодо повідомлення про те, що інші судді беруть хабарі, то свідок указала, що таку інформацію вона дізналась із чуток та озвучувала це ОСОБА_15 для підтримання розмови. Щодо інших працівників суду до правоохоронних органів не зверталась. Свідок підтвердила спілкування із ОСОБА_15 через масенджер «Viber», окрім того, підтвердила надсилання йому власного фото. Також вона консультувалась із ним із правових питань. Щодо зміни прізвища, свідок повідомила, що і ОСОБА_30 і ОСОБА_31 це є два її прізвища, ОСОБА_31 дівоче, яке змінено зараз, а ОСОБА_30 по чоловіку. Станом на 2017 р. у свідка було прізвище ОСОБА_30 . Щодо грошових коштів, то свідок їх принесла ОСОБА_15 на його вимогу.

Щодо надсилання інтимних фото, свідок повідомила, що інтимних фото ОСОБА_15 вона не надсилала.

Щодо конверта із диском по першому епізоду, свідок уточнила, що це відбувалось у приміщенні суду, під кабінетом судді ОСОБА_15 . Свідок передала ОСОБА_15 указаний конверт із диском та грошовими коштами, після чого із кабінету вийшла помічник судді та покликала його, і ОСОБА_15 зайшов усередину, та там відбулась якась розмова, після чого він вийшов із кабінету та повернув вказаний конверт назад свідку уже без грошей. Цей конверт із диском ОСОБА_15 поклав у кишеню сорочки, але точно свідок цього не пам`ятає.

Щодо зустрічі в автомобілі, то відбувалась вона у парку «Перемоги», зранку перед засіданням, вони зустрічались о 08:30 год., домовлялись про цю зустріч заздалегідь, вона мала бути, як і минулий раз, на лавці, але ОСОБА_15 запропонував пройти до нього в машину, де ОСОБА_15 почав гладити свідка по коліну, потім сказав, що, оскільки вони так гарно спілкуються, то він допоможе просто так, грошей не потрібно. При цій зустрічі свідок мала при собі гроші, про зустріч вони домовлялись із вечора, чи з попереднього дня, шляхом смс. У подальшому через дві години відбулось судове засідання, по закінченні якого, коли учасники вийшли із зали судових засідань, ОСОБА_15 покликав до себе свідка та сказав їй, що справа проста, та за 5000 (п`ять тисяч) гривень вони це питання вирішать. На наступний день свідок мала передати вказані грошові кошти разом із уточненнями (заявами) до позову. Свідок повідомила, що наступного дня написала ОСОБА_15 повідомлення, із текстом чи може вона зараз підвезти ці уточнення, на що ОСОБА_15 відповів, що він збирається на колегію і через 15 хв. його вже не буде, а тому документи треба буде передати ОСОБА_32 , бо він їй довіряє. За наслідками дій у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_15 свідок не отримувала жодної винагороди.

7.1.1. Оцінюючи показання свідка ОСОБА_24 суд уважає, що ними підтверджуються:
- підстави для початку досудового розслідування із застосуванням таємних методів, детальний опис цієї обставини наведено в п. 10.1 цього вироку;
- факт перебування у провадженні судді Ленінського РС м. Полтава цивільної справи за позовом ОСОБА_21 та те, що ОСОБА_15 познайомився з ОСОБА_24 в ході розгляду цієї справи;
- умисел ОСОБА_15 на одержання від ОСОБА_24 неправомірної вигоди за прийняття рішення у цивільній справі на користь позивача ОСОБА_21 ;
- факт намагання ОСОБА_15 побудувати зі свідком особисті (інтимні) відносини, поряд із співпрацею з отримання неправомірної вигоди, що мало місце в період розслідування обставин прохання та одержання обвинуваченим неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_22 ;
- походження грошових коштів, які були використані під час проведення НСРД контроль за вчиненням злочину від 25.05.2017 р., та які є власними коштами ОСОБА_24 ;
- одержання ОСОБА_15 неправомірної вигоди за прийняття рішення на користь позивача в справі за позовом ОСОБА_21 у вигляді грошових коштів, поміщених у конверт із диском (оцінка показань у частині розміру такої неправомірної вигоди, з урахуванням підтвердження показань іншими доказами, наведена у п. 7.7.2. цього вироку; показання в частині обставин прохання та одержання обвинуваченим неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_22 суд визнав недопустимими доказами в пунктах 10.2, 11.1. цього вироку).
7.2. Показаннями свідка ОСОБА_33 , яка будучи допитаною у судовому засіданні, надала вільні показання та повідомила суду, що знайома із ОСОБА_15 , оскільки останній працює в Ленінському РС м. Полтава та вона працювала у цьому суді та була його помічником.

Так, із жовтня 2002 р. вона працює в ОСОБА_34 м. Полтава, спочатку на посаді консультанта суду, а з 2003 р. на посаді помічника судді. З 2010 р. вона працювала безпосередньо помічником судді ОСОБА_15 . До її посадових обов`язків входило виготовлення проектів рішень, ухвал, здійснення прийому громадян, заяв та скарг. Також підготовка справи до судового розгляду, доповідати про стан справи, яка розглядається, головуючому судді, а також внесення до системи документообігу суду проектів рішень. Помічником судді ОСОБА_15 вона працювала до 21.09.2017 р. Наразі працює на посаді архіваріуса у цьому ж суді. За час роботи на посаді помічника судді ОСОБА_15 її робоче місце знаходилось у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 . Її кабінет та кабінет секретаря судового засідання знаходились у самому дальньому куті зали судових засідань, за кабінетом судді. У зв`язку із тим, що її робота на 90% пов`язана із виготовленням проектів судових рішень, свідок більшу частину свого робочого часу знаходилась за комп`ютером і набирала тексти. У серпні 2017 р., коли було затримання ОСОБА_15 , тоді був звичайний робочий день та свідок перебувала у своєму робочому кабінеті, набирала проекти процесуальних документів, приблизно після обідньої перерви, точний час остання не пам`ятає, вона почула зі сторони зали судових засідань незвичний галас, коли вона вийшла в зал, то побачила, що в залі знаходиться велика кількість людей у формі працівників правоохоронних органів, які щось зачитували. Уже потім вона зрозуміла, що це було затримання судді.

Відповідаючи на питання прокурора, свідок повідомила, що до її посадових обов`язків входило внесення проектів судових рішень в систему «Д3», та вона здійснювала таке внесення за своїм акаунтом та відправляла в реєстр (ЄДРСР). Цивільні справи за позовами ОСОБА_21 та ОСОБА_22 у провадженні судді ОСОБА_15 були, та вона готувала по ним проекти рішень, але точно не вказала, посилаючись на сплив тривалого часу. Щодо будь-якого спілкування із ОСОБА_24 в 2017 р. свідок повідомила, що не пам`ятає. Щодо підготовки проектів судових рішень за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_21 , повідомила, що таке могло бути, бо це входить до її службових обов`язків, для виготовлення цих проектів нею використовувались у якості джерел наявні матеріали справи. Щодо вказівок судді ОСОБА_15 на отримання від ОСОБА_24 будь-яких документів, флешок, повідомила, що такого не пам`ятає. Щодо отримання 23.05.2017 р. від ОСОБА_24 дисків, флешок, повідомила, що не пам`ятає. Щодо випадків внесення в систему «Д3» рішень понад тиждень із моменту їх проголошення, повідомила, що такі випадки можливі, але конкретних випадків не пам`ятає. Коли саме було проголошене рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_21 не пам`ятає.

Відповідаючи на питання сторони захисту, повідомила, що затримання судді ОСОБА_15 відбувалось у залі судових засідань, в цей час крім працівників правоохоронних органів там знаходились ОСОБА_15 та секретар судових засідань ОСОБА_35 . Реєстрація позовних заяв та додатків до них у суді здійснюється канцелярією суду, однак, сторони можуть принести певні матеріали і їй, у складних справах, які призначені на сьогодні-завтра, повідомити спочатку про них секретаря чи помічника, а вже потім такі документи реєструють у канцелярії самостійно.

7.2.1. Оцінюючи показання свідка ОСОБА_36 суд уважає, що ними підтверджується факт перебування у провадженні судді Ленінського РС м. Полтава ОСОБА_15 справи за позовом ОСОБА_21 . Показання в частині обставин прохання та одержання обвинуваченим неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_22 суд визнав недопустимими доказами в пунктах 10.2., 11.1 цього вироку).
7.3. Свідок ОСОБА_21 , допитаний у судовому засіданні, повідомив суду, що він із ОСОБА_15 особисто не бачився. ОСОБА_15 розглядав цивільну справу за його позовом про узаконення гаража, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Наразі цей гараж перебуває у власності свідка та використовується ним за призначенням.

За юридичною допомогою свідок звернувся до юриста, а саме до знайомої свого молодшого брата, ОСОБА_37 , ОСОБА_38 . Саме вона зібрала всі необхідні документи та подала їх до суду, справу розглядав суддя ОСОБА_15 . Справа по суті в суді розглядалась близько 3-х років. За весь цей час декілька разів свідок зустрічався із ОСОБА_24 , яка розповідала свідку актуальну інформацію по справі. Також вона повідомила свідку про те, що має підозри, що вирішення вказаного спору суддею затягується штучно. Свідок повідомив, що коли розгляд справи вже завершувався, вони зустрілись із ОСОБА_24 , яка повідомила йому про те, що суддя ОСОБА_15 вимагає у неї неправомірну вигоду за рішення у цій справі у розмірі 3 (три тисячі) гривень, на що свідок відмовився, крім того, зазначив, що ОСОБА_24 також відмовилась та сказала, що ніколи не давала та давати не буде, та повідомила, що буде звертатись до правоохоронних органів. На що свідок відповів, що не заперечує, але відмовляється від своєї особистої участі у цьому. У свою чергу, ОСОБА_24 повідомила свідка, що вона самостійно буде займатись цим, на основі наданої їй довіреності на представництво інтересів свідка.

Відповідаючи на питання прокурора, свідок повідомив, що у Ленінському РС м. Полтави учасником інших цивільних справ він не був. Одного разу він був свідком у справі по ДТП та у справі по крадіжці відеореєстратора. Підстав обмовляти обвинуваченого ОСОБА_15 свідок не має, з обвинуваченим вони не знайомі та ніколи раніше не бачились. Уперше до ОСОБА_24 за консультацією щодо гаража свідок звернувся чи в 2015 р., чи в 2016 р. точно вказати не зміг. Початком цих подій було те, що свідок звернувся до Ленінської районної у м. Полтава державної адміністрації із документами щодо узаконення самочинно збудованого гаража, на що йому там повідомили, що це питання потрібно вирішувати у судовому порядку. Одразу до суду свідок звертатись не став, пройшов деякий час, потім свідок зустрівся із ОСОБА_24 , якій він розказав про свою проблему, на що остання запропонувала свої послуги. Позов до суду було подано у листопаді 2015 р. чи 2016 р. У суді свідок жодного разу не був, його інтереси постійно представляла ОСОБА_24 . Текст позову готувала ОСОБА_24 , свідок лиш підписував його. Деталі спілкування із суддею ОСОБА_24 не розповідала свідку, окрім того, що судові засідання постійно переносяться. По справі представник розповідала свідку про те, що вона підготувала необхідні документи, віднесла їх в суд. Були відмови у їх прийнятті, розказувала про перенесення судових засідань, потім сказала, що буде засідання такого-то числа, точну хронологію свідок не пам`ятає. Рішення суду у цій справі свідок отримав у листопаді 2016 р., через представника.

Під час перехресного допиту свідок повідомив, що ОСОБА_24 не отримувала від свідка жодних грошових коштів, окрім сплати за судові збори. Також свідок повідомив, що він укладав із ОСОБА_24 угоду. Грошей для передачі їх у вигляді неправомірної вигоди ОСОБА_24 від свідка не просила та повідомила, що сама буде вирішувати це питання. Про те, що ОСОБА_24 у якості неправомірної вигоди буде використовувати власні грошові кошти, свідку невідомо, та вони про це не спілкувались. Після отримання рішення суду, свідок повідомив, що більше не контактував та не співпрацював із ОСОБА_24 . Додатково свідок повідомив, що він проживає у Ленінському районі м. Полтава. Про діяльність ОСОБА_15 на посаді судді свідок ніколи не чув. По надходженню цієї справи до суду всі документи по справі та особисті документи свідка знаходились у ОСОБА_24 , та свідок у справу не втручався, адже йому важливо було здійснити узаконення його самочинного будівництва. Свідок повідомив, що він є приватним підприємцем, на той час працював у сфері виробництва меблів та міжкімнатних дверей. Збудований гараж не використовувався для виробництва. Там зберігався автомобіль свідка. Свідок уважає, що рішення по його справі є законним та обґрунтованим.

За час співпраці з ОСОБА_24 вона не показувала свідку свого адвокатського посвідчення та не підтверджувала те, що вона працює юристом, свідок указав, що у цьому питанні повністю довірився словам власного брата. Вперше із ОСОБА_24 свідок зустрівся особисто у нотаріуса, там же він їй передав всі документи та написали довіреність на представництво інтересів. Зі слів свідка, ці події відбувались восени, коли саме свідок точно не пам`ятає.

Відповідаючи на питання прокурора, свідок додатково повідомив, що саме у вересні 2015 р. звернувся до ОСОБА_24 щодо узаконення гаража. У листопаді 2016 р. ОСОБА_24 на підставі довіреності свідка звернулась із відповідним позовом до Ленінського РС м. Полтава. У травні 2017 р. ОСОБА_24 повідомила свідку про те, що суддя вимагає 3 (три тисячі) гривень, у кінці травня 2017 р., що отримала відповідне рішення на користь свідка щодо узаконення гаража та передала його свідку.

7.3.1. Оцінюючи показання свідка ОСОБА_21 , суд уважає, що ними підтверджуються:
- наявність предмету позову щодо узаконення самочинного будівництва, що стало причиною звернення до суду та подальшого судового розгляду;
- факт існування договірних (довірчих) відносин між ОСОБА_21 та ОСОБА_24 , наявність повноважень у ОСОБА_24 на представництво інтересів ОСОБА_21 та подання позовної заяви про узаконення самочинного будівництва (гаража).
7.4. Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 23.05.2017 р. (т. 4, а.с. 6-7) за підписом ОСОБА_24 , в якій описано обставини вимагання у неї суддею ОСОБА_39 м. Полтави ОСОБА_15 неправомірної вигоди у сумі 3000 (три тисячі) гривень за прийняття судового рішення у цивільній справі, яка перебувала на розгляді у судді ОСОБА_15 , на користь ОСОБА_21 , інтереси якого вона представляла за довіреністю. На заяві наявна відмітка про її отримання 23.05.2017 р. детективом НАБУ.

7.4.1. Цей доказ свідчить про наявність підстав для початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000339.
7.5. Протоколом за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину спеціального слідчого експерименту від 25.05.2017 р. (т. 4, а.с. 199-200) із додатками (т. 4, а.с. 201-207), проведеного на підставі постанови прокурора № 20/3-1205т від 25.05.2017 р. (т. 4, а.с. 176-178) та доручення від 25.05.2017 р. № 20/3-1206т (т. 14, а.с. 37-38).

Згідно із протоколом, у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р. за ч. 3 чт. 368 КК, було проведено НСРД контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту щодо ОСОБА_15 , який полягав у наступному.

25.05.2017 р о 15:00 год. у службовому кабінеті УСБУ в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 40, заявник ОСОБА_24 надала для огляду грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, а саме 4 (чотири) купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень, із серійними номерами: ВТ1705732, ВБ1318855, СЗ7176501, СЗ7177000, 5 (п`ять купюр номіналом 200 (двісті) гривень, із серійними номерами: ЄХ8743188, ЕЯ5615860, УД3202208, ПБ1304691, УМ6627687. Із указаних грошових коштів було знято світлові копії, їх було оглянуто та у подальшому передано ОСОБА_24 , яка поклала їх до білого напівпрозорого конверта, в якому знаходився диск CD-R 700 Mb з назвою «Arena», сріблясто-зеленого кольору, та у подальшому помістила до власної чорної шкіряної жіночої сумочки, яка попередньо була оглянута на предмет наявності інших грошових коштів, яких виявлено не було, після чого ОСОБА_24 вирушила на зустріч до судді Ленінського РС м. Полтава ОСОБА_15 , який знаходиться у приміщенні Ленінського РС м. Полтава, за адресою: м. Полтава, вул. Панянки, буд. 38.

25.05.2017 р. о 16:08 год. ОСОБА_24 зустрілась із ОСОБА_15 у коридорі поряд із його службовим кабінетом за адресою: АДРЕСА_3 та привіталась із ним рукостисканням. У подальшому ОСОБА_24 тримаючи у лівій руці власну чорну шкіряну жіночу сумочку, правою рукою дістає із неї напівпрозорий конверт, в якому міститься диск CD-R 700 Mb з назвою «Arena» та грошові кошти у сумі 3000 (три тисячі) гривень та передає його ОСОБА_15 , який, тримаючи його у лівій руці, сам заходить до свого службового кабінета. Після цього о 16:24 год. ОСОБА_15 виходить зі свого службового кабінета та підходить до ОСОБА_24 , при цьому, тримаючи в руці напівпрозорий конверт, в якому міститься диск CD-R 700 Mb з назвою «Arena», а о 16:26 год. разом із ОСОБА_24 прямує на вихід із адміністративної будівлі Ленінського РС м. Полтава, при цьому ОСОБА_15 продовжує тримати в руці напівпрозорий конверт, в якому міститься диск CD-R 700 Mb з назвою «Arena», в якому видно, що грошові кошти, які в ньому попередньо містились, відсутні.

До протоколу додано ксерокопії грошових купюр, фотознімки грошових коштів у білому напівпрозорому конверті, в якому знаходився диск CD-R 700 Mb з назвою «Arena», а також матеріали, які отримані в ході проведення контролю за вчиненням злочину спеціального слідчого експерименту, зокрема: диск DVD-R № 1846 від 31.05.2017 р; протокол рег. № 14/5170п від 25.05.2017 р. на 4 арк., прим. № 1; протокол рег. № 14/5171п від 25.05.2017 р на 2 арк., прим. № 1.

7.5.1. Оцінюючи відповідний протокол НСРД - контроль за вчиненням злочину, суд уважає, що ним підтверджується надання 25.05.2017 р. ОСОБА_24 власних грошових коштів у сумі 3000 (три тисячі) гривень, а саме 4 (чотири) купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень та 5 (п`ять) купюр номіналом по 200 (двісті) гривень, оперативним працівникам БКОЗ УСБУ в Полтавській області, подальша їх ідентифікація, шляхом зняття світлових копій та вручення їх ОСОБА_24 .
Суд також ураховує, що відповідний протокол містить у додатках ксерокопії грошових купюр (т. 4, а.с. 202-207) які, в порушення ч. 3 ст. 105 КПК, не підписані ніким ні особами, що проводили процесуальну дію, ані понятими.
Отже, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК, суд визнає додатки до протоколу (ксерокопії грошових купюр) недопустимими доказами, через порушення встановленого КПК порядку отримання доказів, що впливає на достовірність відповідних додатків.
Водночас, зважаючи на те, що у відповідному протоколі перелічені номери грошових купюр, їх номінали та вказана загальна сума, суд уважає, що сам протокол зберігає доказове значення та підтверджує наведені обставини.
У судових дебатах захисник ОСОБА_19 зазначив, що слідчий суддя, постановляючи ухвалу про надання дозволу на проведення НСРД, використав протокол допиту свідка ОСОБА_40 , не допитавши його безпосередньо, а тому вважав, що підстав для проведення НСРД не було. Відхиляючи цей довід, суд зазначає, що згідно ст. 248 КПК, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про надання дозволу на проведення НСРД протягом 6 годин із моменту його отримання, розгляд клопотання здійснюється за участю особи, яка подала клопотання. Отже, безпосередній допит свідків слідчим суддею при розгляді такого клопотання не передбачено законом. Натомість сторона захисту мала можливість допитати свідка ОСОБА_40 в ході судового розгляду (п. 10.1. цього вироку).
Оцінка протоколу НСРД контроль за вчиненням злочину в сукупності із доказами, зазначеними в пунктах 7.6, 7.7, наведена в п. 7.7.2. цього вироку.
7.6. Протоколом № 14/5171п від 25.05.2017 р. за результатами здійснення НСРД ВКО (т. 10, а.с. 32-33) з додатком диском № 1846/к (т. 10, а.с. 56), проведеної на підставі ухвали № 01-9687т від 23.05.2017 р. (т. 4, а.с. 183-186), отриманої за клопотанням № 20/31161т від 22.05.2017 р. (т. 4, а.с. 179-182) та на підставі доручення № 20/3-1177т від 23.05.2017 р. (т. 14, а.с. 35-36).

Згідно із цим протоколом, у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р. за ч. 3 ст. 368 КК, було проведено НСРД ВКО щодо ОСОБА_15 , зокрема, було зафіксовано зустріч (відеозапис № 2017_05_25_16_04_ch2), яка відбулась 25.05.2017 р. між ОСОБА_15 та ОСОБА_24 у приміщенні Ленінського РС м. Полтава, за адресою: м. Полтава, вул. Панянки, буд. 38, зокрема:

16:05:06 ОСОБА_24 підходить до Ленінського РС м. Полтава, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Панянки, буд. 38, біля вхідних дверей у адмінбудівлю стоїть автомобіль темного кольору марки «Хюндай». У подальшому ОСОБА_41 заходить через центральний вхід у Ленінський РС м. Полтави. Проходить охоронця та сідає на сидіння, які знаходяться на проході у коридорі зазначеної установи.

16:07:46 ОСОБА_24 встає із зазначених сидінь та підходить до відчинених дверей, за дверима знаходяться невстановлені особи. Далі зазначені особи виходять.

16:08:44 ОСОБА_24 вітається рукостисканням правої руки з суддею Ленінського РС м. Полтава ОСОБА_15 , далі останній стає навпроти ОСОБА_24 , в цей час із зазначених вище дверей виходить невідомий чоловік, рукостисканням прощається із ОСОБА_15 та йде в напрямок виходу.

16:09:08 ОСОБА_24 , тримаючи в лівій руці жіночу шкіряну сумку чорного кольору, дістає з неї правою рукою напівпрозорий конверт, в якому міститься диск CD-R 700 mb з назвою «Arena», перевертаючи останній видно, що в ньому з однієї із сторін міститься грошова купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень, та передає ОСОБА_15 , останній в свою чергу, дивлячись у бік напівпрозорого конверту, де саме і знаходиться грошова купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень, тримаючи конверт періодично показує на нього вказівним пальцем правої руки та нею жестикулює. Далі ОСОБА_15 , тримаючи в лівій руці вищезазначений напівпрозорий білий конверт, показує лівою рукою ОСОБА_24 в інший бік, сам заходить до власного службового кабінету.

16:24:43 ОСОБА_15 виходить зі службового кабінету, закриває двері, підходить до ОСОБА_24 та при цьому тримає в руці білий напівпрозорий конверт, в якому знаходиться зелено-сріблястого кольору диск CD-R 700 mb з назвою «Arena», а в іншій руці тримає предмет, ззовні схожий на флеш носій USB.

16:26:50 ОСОБА_15 разом з ОСОБА_24 прямує на вихід з адміністративної будівлі Ленінського РС м. Полтава, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Панянки, буд. 38. Остання підходить до невстановленої особи жіночої статі та передає їй флеш носій, далі флеш носій ОСОБА_24 повертають, у подальшому вона прямує на вихід із вказаної адмінбудівлі.

16:33:33 ОСОБА_24 виходить з адмінбудівлі Ленінського РС м. Полтави.

7.6.1. Відповідний додаток до протоколу № 14/5171п диск № 1846/к був відтворений та досліджений у судовому засіданні.
Під час перегляду відеозапису (№ 2017_05_25_16_04_ch2), що міститься на вказаному диску, що є додатком до протоколу, судом установлено, що на ньому видно факт отримання ОСОБА_15 від ОСОБА_42 грошових коштів у сумі 500 (п`ятсот) гривень у напівпрозорому конверті із згаданим диском та те, що обвинувачений ОСОБА_15 у момент передачі йому вказаного напівпрозорого конверта із диском, бачив відповідні грошові кошти (таймінг відеозапису 2017.05.25 16:09:09). Умисел та мета на одержання цих коштів підтверджується тим, що на відеозаписі видно, що обвинувачений, отримавши конверт із диском та грошима, перевернув його, побачивши його вміст, таким чином, він пересвідчився у наявності там грошових коштів.
Оцінка протоколу НСРД ВКО в сукупності із доказами, зазначеними в пунктах 7.5, 7.7, наведена в п. 7.7.2. цього вироку.
7.7. Протоколом № 14/5170п від 25.05.2017 р. за результатами здійснення НСРД АКО (т. 10, а.с. 34-37) із додатком дисками № 1155/к, № 1841/к (т. 10, а.с. 56), проведеної на підставі ухвали № 01-9687н/т від 23.05.2017 р. (т. 4, а.с. 183-186), отриманої за клопотанням № 20/31161т від 22.05.2017 р. (т. 4, а.с. 179-182) та на підставі доручення № 20/3-1177т від 23.05.2017 р. (т. 14, а.с. 35-36).

Згідно із цим протоколом, у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р. за ч. 3 ст. 368 КК, було проведено НСРД АКО щодо ОСОБА_15 , зокрема, було зафіксовано зустріч (відеозапис 2017_05_25_16_04_ch2), яка відбулась 25.05.2017 р. між ОСОБА_15 та ОСОБА_24 у приміщенні Ленінського РС м. Полтава, за адресою: м. Полтава, вул. Панянки, буд. 38, зокрема, в ході вказаної зустрічі о 16:08:43 зафіксовано розмову такого змісту:

ОСОБА_24 : Здравствуйте, удєлітє мнє время?

ОСОБА_15 : Це у нас тут такоє дєло

ОСОБА_24 : Що там не так?

ОСОБА_15 : Та що-що, тут на діскє?

ОСОБА_24 : да, і на флешкє

ОСОБА_15 : І що іще? І на флешкє еще?

ОСОБА_24 : Да. Я секретарю на флешкє передам

ОСОБА_15 : Харашо

ОСОБА_24 : Можна ми особисто поспілкуємося дві хвилинки?

Не встановлена жінка: Ні, не можна

ОСОБА_24 : Я вибачаюсь. Просто я по справі, можна поговорить?

Не встановлена жінка: Ізвєнітє, можна вас на сєкундочку

ОСОБА_15 : Щас

Не встановлена жінка: Нєт, прям сєйчас

ОСОБА_15 : Подожді, січас

ОСОБА_24 : Вибачте будь-ласка, я прийшла в суд і я спілкуюсь із суддею

ОСОБА_15 : Подождітє в коридорчіку

ОСОБА_24 : Будь-ласка

( ОСОБА_24 спілкується із не встановленою особою із числа працівників Ленінського РС м. Полтави)

ОСОБА_24 : Ми можемо з вами розмовляти?

ОСОБА_15 : Да

ОСОБА_24 : Скажіть мені будь-ласка, у мене ще таке питання, у нас буде розглядатись справа в Ленінському суді

ОСОБА_15 : А тут кстаті, отето позов, которий ви передали.

ОСОБА_24 : Угу

ОСОБА_15 : А тут? Тут тоже цей позов, чи ні?

ОСОБА_24 : Ні-ні-ні

ОСОБА_15 : Тут просто?

ОСОБА_24 : Тут просто, да

ОСОБА_15 : А позов там?

ОСОБА_24 : А позов, да. Скажіть мені будь-ласка, просто зараз дуже скрутна економічна ситуація і, скажемо так, ми хочемо мати гарантії, що 100 відсотково там буде все нормально.

ОСОБА_15 : По цьому?

ОСОБА_24 : Да

ОСОБА_15 : Яке ми розглядали?

ОСОБА_24 : Оце, що ми розглянули

ОСОБА_15 : Ну да. Ми ж там вирішили питання…

7.7.1. Відповідні додатки до протоколу диски № 1155/к та № 1841/к (т. 10, а.с. 56) були відтворені та досліджені в судовому засіданні.
7.7.2. Оцінюючи в сукупності докази, зазначені в пунктах 7.5, 7.6, 7.7, суд звертає увагу на те, що в протоколі НСРД контроль за вчиненням злочину спеціального слідчого експерименту, вказано, що в напівпрозорий конверт із диском CD-R було поміщено 4 купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень та 5 купюр номіналом по 200 (двісті) гривень. Водночас, у протоколі № 14/571п за результатами здійснення НСРД ВКО (т. 10, а.с. 32-33) вказано, що в напівпрозорому конверті із диском, який отримав ОСОБА_15 від ОСОБА_24 видно купюру (в однині) номіналом 500 (п`ятсот) гривень. Це саме видно й при відтворенні відеозапису, що міститься на диску № 1846/к (т. 10, а.с. 56). Тобто, факту отримання ОСОБА_15 кількох купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень та купюр номіналом по 200 (двісті) гривень на відеозаписі не видно.
З урахуванням цього, та враховуючи показання свідка ОСОБА_24 , суд уважає, що доказами, зазначеними в пунктах 7.6, 7.7, 7.8. підтверджується одержання 25.05.2017 р. о 16:09 год. ОСОБА_15 від ОСОБА_24 неправомірної вигоди в сумі 500 (п`ятсот) гривень за винесення рішення на користь ОСОБА_21 , після чого ОСОБА_15 запевнив ОСОБА_24 , що питання задоволення позову ОСОБА_21 можна вважати вирішеним (про це свідчить слова ОСОБА_15 : «А тут кстаті отето позов, которий ви передали… А тут? Тут тоже цей позов, чи ні? Тут просто?,.. По цьому?.. Яке ми розглядали?.. Ну да. Ми ж там вирішили питання» (з указанням на диск, в напівпрозорому конверті з яким перед цим ним були від ОСОБА_24 одержані грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень).
Суд звертає увагу на неточне вказання часу одержання неправомірної вигоди в обвинувальному акті: вказано 25 травня 2017 р. о 16 год. 10 хв., а згідно з протоколом НСРД контроль за вчиненням злочину та відеозаписом 2017_05_25_16_04_ch2, неправомірну вигоду ОСОБА_15 одержав 25 травня 2017 р. о 16 год. 09 хв. Ця неточність не є суттєвою та не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.
Суд уважає недостатніми докази одержання неправомірної вигоди в решті суми 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, визнаючи пред`явлене обвинувачення в цій частині недоведеним, оскільки в напівпрозорому конверті з диском видно лише одну купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень.
Обвинувачений ОСОБА_15 зазначив, що під час контролю за вчиненням злочину правоохоронними органами було використано власні грошові кошти ОСОБА_24 , що є недопустимо, оскільки, на його думку, власні грошові кошти заявниці не можуть бути речовими доказами.
Суд відхиляє ці доводи, оскільки КПК не передбачає подібних заборон, водночас, використання власних коштів під час проведення спеціального слідчого експерименту у цьому випадку не порушило фундаментальних прав обвинуваченого ОСОБА_15 .
7.8. Копіями матеріалів особової справи ОСОБА_15 (т. 5, а.с. 1-154), одержаними за результатами ТДРД, який було проведено на підставі ухвали від 13.09.2017 р. (т. 12, а.с. 20), згідно протоколу від 11.10.2017 р. (т. 4, а.с. 229-230), у т.ч.:

7.8.1. Указом Президента України від 13 серпня 2002 року «Про призначення суддів», відповідно до змісту якого ОСОБА_15 призначено суддею військового місцевого суду Полтавського гарнізону, строком на 5 (п`ять) років (т. 5, а.с. 16);

7.8.2. Указом Президента України від 15 квітня 2005 року «Про переведення судді», відповідно до змісту якого, ОСОБА_15 переведено на посаду судді Ленінського РС м. Полтава в межах п`ятирічного строку (т. 5, а.с. 18);

7.8.3. Присягою судді ОСОБА_15 від 30.06.2006 р. (т 5, а.с. 30);

7.9.4. Наказом ДСА від 12.06.2009 р., відповідно до змісту якого, ОСОБА_15 зараховано на посаду судді Ленінського РС м. Полтава безстроково з 21 травня 2009 року (т. 5, а.с. 42);

7.8.5. Постановою Верховної Ради України від 21.05.2009 р. «Про обрання суддів», відповідно до змісту якої, ОСОБА_15 обрано на посаду судді Ленінського міського суду м. Полтава безстроково (т. 5, а.с. 43-45);

7.8.6. Копією службового посвідчення судді Ленінського РС м. Полтава ОСОБА_15 № МЗ-07498 (т. 5, а.с. 104);

7.8.7. Листом від 01.09.2017 р. № 26364 (т. 4, а.с. 233) із додатками (т. 4, а.с. 234-243), за підписом голови Ленінського РС м. Полтава ОСОБА_43 , в якому надається відповідь на запит від 01.09.2017 р. № 1/4-1669/1, а саме надаються копії наказів про: призначення ОСОБА_15 на посаду судді Ленінського РС м. Полтава, призначення ОСОБА_15 на посаду судді безстроково та копія службової характеристики ОСОБА_15 .

7.8.8. Зазначені у п. 7.8. докази підтверджують факт перебування ОСОБА_15 на посаді судді Ленінського РС м. Полтава, та те, що ОСОБА_15 , будучи суддею Ленінського РС м. Полтава та представником судової гілки влади, був службовою особою, яка займала відповідальне становище.
7.9. Копіями матеріалів цивільної справи Ленінського РС м. Полтави № 553/3730/16ц (т. 6, а.с. 1-113), одержаними за результатами ТДРД, проведеного на підставі ухвали від 13.09.2017 (т. 12, а.с. 20), згідно протоколу від 11.10.2017 р. (т. 4 а.с. 231-232), у т.ч.:

7.9.1. Позовною заявою ОСОБА_21 від 01.11.2016 р. (т. 6, а.с. 4-6) до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме на гараж по АДРЕСА_2 , загальною площею 49,7 квадратні метри, в якій як представника позивача зазначено ОСОБА_24 ;

7.9.2. Довіреністю серії НАР № 291980 від 16.09.2015 р. (т. 6, а.с. 19-20), якою ОСОБА_21 уповноважує ОСОБА_24 представляти його інтереси, зокрема, у судах України, посвідчена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_44 ;

7.9.3. Довіреністю серії НМО № 344580 від 11.05.2017 р. (т. 6, а.с. 95-96), якою ОСОБА_21 уповноважує ОСОБА_24 представляти його інтереси, зокрема, у судах України, посвідчена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_44 ;

7.9.4. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського РС м. Полтава від 01.11.2016 р. (т. 6, а.с. 23), відповідно до якого для розгляду судової справи № 553/3730/16-ц, провадження № 2/553/1321/2016 за позовом ОСОБА_21 про визнання права власності на самочинне будівництво, було визначено головуючого суддю ОСОБА_15 ;

7.9.5. Ухвалою Ленінського РС м. Полтава у складі судді ОСОБА_15 від 02.11.2016 р. про відкриття провадження (т. 6, а.с. 24), відповідно до змісту якої, за позовом ОСОБА_21 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради (третя особа Подільська районна у м. Полтаві рада), про визнання права власності на самочинне будівництво, було відкрито провадження у цивільній справі;

7.9.6. Журналом судового засідання від 19.05.2017 р. (т. 6, а.с. 108-109), відповідно до змісту якого 19.05.2017 р. у Ленінському РС м. Полтава під головуванням судді ОСОБА_15 відбулось судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_21 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права на самочинне будівництво, за участі представника позивача ОСОБА_24 , де вказано про початок судового засідання 19.05.2017 р. об 11:26 год., час виходу судді до нарадчої кімнати об 11:38 год., час виходу судді з нарадчої кімнати та проголошення рішення об 11:40 год., час закінчення судового засідання об 11:43 год. та наслідки за результатами цього засідання у вигляді постановлення та проголошення рішення, яким задоволено вказаний цивільний позов;

7.9.7. Рішенням Ленінського РС м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_15 від 19.05.2017 р. (т. 6, а.с. 110), відповідно до змісту якого, було задоволено цивільний позов ОСОБА_21 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме на гараж по АДРЕСА_2 , загальною площею 49,7 квадратні метри;

7.9.8. CD-R диском (т. 10, а.с. 128) із технічним записом судових засідань по цивільній справі № 553/3730/16-ц від 01.11.2016 р.;

7.10. Протоколом огляду від 30.10.2017 р. (т. 10, а.с.123-125) із додатками (копія журналу судового засідання від 19.05.2017 р. у справі № 553/3730/16-ц та диски з технічним записом судових засідань) (т. 10, а.с. 126-127 ), відповідно до змісту якого, було оглянуто копію цивільної справи № 553/3730/16-ц за позовом ОСОБА_21 , яка була вилучена в ході проведення ТДРД від 11.10.2017 р. (т. 4 а.с. 231-232). Зокрема, оглядом встановлено наступне.

Шляхом поміщення оптичного диску із паперового конверту з написом «553/3730/16 ц, 2/553/203/2017, ОСОБА_21 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво» до оптичного приводу на персональному комп`ютері, виявлено, що на цьому диску наявні теки із назвами «Справа № 553_3730_16-ц від 29-03-2017», «Справа № 553_3730_16-ц від 19-05-2017» та «Справа № 553_3730_16-ц, 2_553_203_2017 від 27-02-2017». Окрім цього, містяться документи формату «.doc» та «.obr» із аналогічними назвами. Також міститься застосунок із назвою «OberigR».

Шляхом запуску застосунку «OberigR» відкрилось вікно, у якому надано можливість обрати дату засідання, а саме 27.02.2017 р., 29.03.2017 р. та 19.05.2017 р. Шляхом подвійного натискання на відповідну дату, запускається аудіозапис судового засідання. Одночасно із відтворенням такого запису, у правій частині вікна застосунку наявні етапи судового засідання. Під час прослуховування судових засідань від 27.02.2017 р. встановлено, що суд не допустив ОСОБА_24 до участі у судовому засіданні у зв`язку із неналежною, на думку судді, довіреністю ОСОБА_24 , а також про перенесення судового засідання у зв`язку із неявкою позивача. Інших суттєвих обставин у ході прослуховування судового засідання не виявлено.

У ході судового розгляду вказаної судової справи 29.03.2017 р. було прийнято рішення про перенесення судового засідання у зв`язку із неявкою позивача, який надіслав клопотання про перенесення через поважні причини.

При прослуховуванні аудіозапису судового засідання по даній справі від 19.05.2017 р., встановлено, що, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд оголосив про закінчення судового засідання та про видалення до нарадчої кімнати для прийняття рішення, після чого аудіозапис було призупинено об 11 год. 41 хв. 09 сек., після чого він припиняється.

Після цього було відкрито теку «Справа № 553_3730_16-ц від 19-05-2017», де виявлено файл із назвою « НОМЕР_1 » формату «.wav». При відтворенні цього аудіо-файлу, тривалістю 27 сек., на ньому виявлено відсутність звуку.

До вказаного протоколу додано додатки, а саме копію журналу судового засідання від 19.05.2017 р. у справі № 553/3739/16-ц, яка засвідчена підписом детектива та два оптичних диски у паперових конвертах.

7.10.1. Прокурор стверджував, що по справі № 553/3730/16-ц судове рішення, яке нібито було проголошене суддею ОСОБА_15 19.05.2017 р., згідно журналу судового засідання, до реєстру судових рішень було внесене та підписане ним лише 23.05.2017 р., що, на думку прокурора, відповідає дню зустрічі ОСОБА_15 та ОСОБА_24 , а тому прокурор уважав, що відсутність запису проголошення резолютивної частини рішення суду по цій справі є непрямим доказом умислу ОСОБА_15 на отримання неправомірної вигоди за прийняття відповідного рішення у цій справі. Суд не враховує цей довід, оскільки обставина несвоєчасного виготовлення та підписання рішення виходить за межі висунутого обвинувачення.
7.10.2. Оцінюючи вказані у пунктах 7.9, 7.10 докази, суд зазначає, що ними підтверджуються:
1) факт перебування у провадженні судді ОСОБА_15 із листопада 2016 р. цивільної справи за позовом ОСОБА_21 до виконавчого комітету Полтавського міської ради про визнання самочинного будівництва, де представником позивача є ОСОБА_24 за довіреністю серії НАР № 291980 від 16.09.2015 р. та довіреністю серії НМО № 344580 від 11.05.2017 р., та наявність у судді ОСОБА_15 владних повноважень на здійснення розгляду цієї справи;
2) факт проведення судового засідання 19.05.2017 р. у цій справі;
3) вихід 19.05.2017 р. суду до нарадчої кімнати для прийняття рішення по справі;
4) факт постановлення судового рішення на користь позивача.
7.10.3. У частині огляду копії цивільної справи № 553/2075/17-ц за позовом ОСОБА_22 протокол огляду визнано недопустимим доказом у пунктах 10.2, 11.1. цього вироку.
7.11. Письмовою згодою на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення НСРД від 23.05.2017 р. (т. 4, а.с. 9), відповідно до якої ОСОБА_24 надала згоду на залучення її до проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000339 за ч. 3 ст. 368 КК, а також була попереджена про заборону провокування осіб на вчинення злочину та протоколом від 23.05.2017 р (т. 4, а.с. 10-11), відповідно до якого ОСОБА_24 попереджено про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, які стануть їй відомі при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000339.

7.12. Постановою детектива НАБУ про залучення особи до слідчих дій у кримінальному провадженні від 23.05.2017 р. (т. 4, а.с. 12-13), відповідно до якої ОСОБА_24 залучено до участі в слідчих діях у кримінальному провадженні № 0000339, за ч. 3 ст. 368 КК;

7.12.1. Зазначеними у пунктах 7.12-7.13 доказами підтверджується факт та правові підстави залучення ОСОБА_24 до участі у НСРД .
Захисник ОСОБА_18 клопотав про визнання постанови від 23.05.2017 р. недопустимим доказом, мотивуючи це порушенням порядку залучення ОСОБА_24 до участі у слідчих діях, а саме тим, що протокол попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 23.05.2017 р. за період часу з 15:10 год. по 15:35 год., був складений раніше, ніж відомості про відповідне кримінальне правопорушення були детективом внесені до ЄРДР (23.05.2017 р. о 15:32 год.). Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, суд уважає, що роз`яснення особі її обов`язку щодо нерозголошення відомостей досудового розслідування, які можуть стати відомі такій особі, не є за своєю суттю залученням цієї особи до конфіденційного співробітництва, крім того, таке роз`яснення не відноситься до процесуальних рішень та не тягне за собою настання юридично значущих для конкретного кримінального провадження наслідків, адже в ході цього роз`яснення докази не здобуваються. Крім того, КПК не передбачено складання протоколу роз`яснення обов`язку особі, яка залучається до конфіденційного співробітництва щодо нерозголошення відомостей досудового розслідування, і той факт, що у цьому кримінальному провадженні таке роз`яснення було здійснено практично одночасно із внесенням відомостей до ЄРДР, на думку суду, не становить порушення встановленого КПК порядку одержання доказів, і не тягне їх недопустимості.
У судових дебатах сторона захисту вказувала, що залучення ОСОБА_24 до конфіденційного співробітництва було незаконним, оскільки НСРД здійснюються в таємному режимі, а зазначена особа не мала доступу до державної таємниці. Суд відхиляє ці доводи, зазначаючи, що перевірка додержання законодавства про державну таємницю не є предметом цього кримінального провадження. Водночас, в КПК відсутня заборона залучати до конфіденційного співробітництва осіб, які не мають доступу до державної таємниці. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 29.03.2021 р. (справа № 554/5090/16-к).
8. Судом досліджено інші належні та допустимі докази, зокрема, показання, протоколи процесуальних дій, процесуальні рішення, документи та інші матеріали, подані сторонами кримінального провадження:
8.1. Витяг із ЄРДР від 19.05.2017 р № 0001569, що підтверджує реєстрацію НАБУ кримінального провадження за фактом вимагання службовою особою судової гілки влади неправомірної вигоди, за ч. 3 ст. 368 КК (т. 4, а.с. 4);

8.2. Витяг із ЄРДР від 23.05.2017 р № 0000339, що підтверджує реєстрацію НАБУ кримінального провадження за фактом вимагання службовою особою судової гілки влади неправомірної вигоди за вчинення дій у межах своїх повноважень, за ч. 3 ст. 368 КК (т. 4, а.с. 5);

8.3. Витяг із ЄРДР від 17.08.2017 р № 0000551, що підтверджує реєстрацію НАБУ кримінального провадження за фактом того, що службова особа судової гілки влади пропонує гр. Б надати неправомірну вигоду за вчинення дій на користь третьої особи, інтереси якої представляє гр. ОСОБА_45 (т. 4, а.с. 20);

8.4. Постанова прокурора САП від 25.05.2017 р. (т.4, а.с. 14-15), відповідно до якої об`єднано в одне провадження матеріали досудових розслідувань за № 0001569 та за № 0000339 під загальним номером № 0001569;

8.5. Постанова прокурора САП від 22.08.2017 р. (т. 4, а.с. 21-22), відповідно до якої об`єднано в одне провадження матеріали досудових розслідувань за № 0001569 та за № 0000551 під загальним номером № 0001569;

8.6. Постанова прокурора САП від 14.11.2017 р. (т. 8, а.с. 71-74), відповідно до якої було частково закрите кримінальне провадження № 0001569 у частині вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК, за фактом пропозиції ОСОБА_15 до ОСОБА_40 за посередництва іншої особи, надати ОСОБА_15 неправомірну вигоду в розмірі 750 дол. США за винесення рішення на користь позивача ОСОБА_46 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК (у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення);

8.7. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.08.2017 р. (т. 6 а.с. 132-135), відповідно до якого, детективом НАБУ 31.08.2017 р. у період часу з 15:08 год. до 16:20 год., у приміщенні зали судових засідань № 6 Ленінського РС м. Полтава, затримано ОСОБА_15 у порядку ст. 208 КПК;

8.8. Повідомлення про підозру від 01.09.2017 р. (т. 4, а.с. 210-216), підписане заступником Генерального прокурора України керівником САП ОСОБА_47 , відповідно до якого ОСОБА_15 01.09.2017 р. о 13:50 год. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданої йому влади, яке було вручене старшим детективом НАБУ ОСОБА_48 ;

8.9. Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 14.11.2017 р. (т. 4, а.с. 220-228), підписане заступником Генерального прокурора України керівником САП ОСОБА_47 , відповідно до якого ОСОБА_15 14.11.2017 р. об 11:30 год. було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а саме в проханні надати та одержанні для себе неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданої йому влади, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно, яке було вручене старшим детективом НАБУ ОСОБА_49 .

8.9.1. Оцінюючи документи, вказані у пунктах 8.1.-8.3., суд указує, що ними підтверджується факт внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, як підстави для початку досудового розслідування; докази, вказані у пунктах 8.4.-8.6. підтверджують об`єднання досудового розслідування існуючих епізодів в одне кримінальне провадження та подальше закриття провадження в частині епізоду за заявою ОСОБА_40 ; докази, вказані у пунктах 8.7.-8.9. підтверджують факт затримання ОСОБА_15 , у розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та початок виникнення в останнього прав та обов`язків підозрюваного, а також підтверджують обізнаність ОСОБА_15 щодо того, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення його підозрюють (п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК), що гарантує належне дотримання права останнього на захист.
8.10. Доручення про проведення слідчих дій від 07.08.2017 р. № 0414-190/27795 (т. 14, а.с. 29-30), відповідно до якого, у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р., детектив НАБУ доручає БКОЗ СБУ в Полтавській області допитати у якості свідка ОСОБА_24 , встановити місцезнаходження та план-схему розташування робочого кабінету ОСОБА_15 , спільно з працівниками НАБУ проводити обшуки у приміщеннях, якими користується ОСОБА_15 .

8.11. Доручення про проведення слідчих дій від 31.08.2017 р. № 1/4-1569/1 (т. 14, а.с. 34), відповідно до якого, у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р., детектив НАБУ доручає ДЗЕ НПУ провести обшук у Ленінському РС м. Полтави, провести інші необхідні слідчі дії в рамках даного провадження.

8.12. Постанова про визначення слідчої групи та старшого слідчої групи від 19.05.2017 р. (т. 13, а.с. 185-186), відповідно до якої у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р. було визначено групу слідчих у складі детективів НАБУ: ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 (старший групи), ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 .

8.13. Постанова про призначення групи прокурорів від 19.05.2017 р. (т. 13, а.с. 188-189), відповідно до змісту якої у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р. було визначено групу прокурорів у складі прокурорів САП: ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_14 (старший групи), ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_61 .

8.14. Доручення на здійснення досудового розслідування від 23.05.2017 р. (т. 13, а.с. 190), відповідно до змісту якого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000339 від 23.05.2017 р. було доручено детективу НАБУ ОСОБА_62 .

8.15. Постанова про призначення групи прокурорів від 15.05.2017 р. (т. 13, а.с. 192-193), відповідно до змісту якої у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р. було визначено групу прокурорів у складі прокурорів САП: ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_14 (старший групи), ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_61 .

8.16. Доручення на здійснення досудового розслідування від 17.08.2017 р. (т. 13, а.с. 194), відповідно до змісту якого, проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000551 від 17.08.2017 р. було доручено детективу НАБУ ОСОБА_62 .

8.17. Постанова про визначення слідчої групи та старшого слідчої групи від 21.08.2017 р. (т. 13, а.с. 196-197), відповідно до змісту якої, у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р. було визначено групу слідчих у складі детективів НАБУ: ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 (старший групи), ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 .

8.18. Постанова про призначення групи прокурорів від 22.08.2017 р. (т. 13, а.с. 198-199), відповідно до змісту якої у кримінальному провадженні № 0000551 від 17.08.2017 р. було визначено групу прокурорів у складі прокурорів САП: ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_14 (старший групи), ОСОБА_13 , ОСОБА_61 .

8.18.1. У клопотанні від 24.01.2022 р. № 1148/22-Вх (т. 14, а.с. 19-28), захисник ОСОБА_18 клопотав про визнання всіх доказів сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні недопустимими, зокрема, через здійснення досудового розслідування неуповноваженим органом. Так, у кримінальному провадженні № 0001549 від 19.05.2017 р. старшим детективом заступником керівника Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_67 було винесено постанову про призначення групи слідчих та визначення старшого групи. Крім того, ОСОБА_67 було доручено детективу НАБУ ОСОБА_68 здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000339 та № 0000551. На думку захисника, старший детектив заступник керівника четвертого відділу детективів першого підрозділу детективів головного підрозділу детективів не був керівником органу досудового розслідування згідно з чинним на той час положенням КПК, не міг визначати слідчого у кримінальному провадженні та доручати проведення досудового розслідування, крім того, захисник стверджував, що самого лише доручення на проведення досудового розслідування недостатньо та обов`язково керівником органу досудового розслідування має виноситись відповідна постанова про створення слідчої групи.
Відмовляючи у визнанні доказів недопустимими із цих підстав, суд виходить із того, що, згідно із положеннями п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК (у редакції станом на 14.04.2017 р., із змінами, внесеними згідно із Законами № 1698-VII від 14.10.2014 р., № 198-VIII від 12.02.2015 р., № 901-VIII від 23.12.2015 р., № 1798-VIII від 21.12.2016 р.), чинного на час призначення слідчих, а саме 19.05.2017 р., 23.05.2017 р., 17.08.2017 р., законодавець не встановлював перелік структурних підрозділів детективів, керівники яких за посадою вважались керівниками органу досудового розслідування, і не обмежував перелік керівників підрозділів детективів виключно посадами керівника чи заступника керівника головного підрозділу детективів. Аналогічного висновку дійшла АП ВАКС в п. 234 ухвали від 19.02.2021 р. у справі № 487/5684/19, провадження № 11-кп/991/5/21, (яка залишена без змін постановою ККС ВС від 22.10.2021 р.) та в ухвалі від 17.11.2021 р. у справі № 348/1674/19.
Щодо відсутності постанови про призначення слідчого у кримінальному провадженні № 0000339 та у кримінальному провадженні № 0000551, прокурором на підтвердження повноважень слідчого надано відповідні доручення на проведення досудового розслідування детективу ОСОБА_68 , підписані старшим детективом заступником керівника Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_67 (пункти 8.14., 8.16.).
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК, керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого, який буде здійснювати досудове розслідування конкретного кримінального провадження. Разом із тим, положення вказаної статті не містять імперативних вимог до форми такого рішення про призначення слідчого. Суд уважає, що письмове доручення на проведення досудового розслідування, яке містить ті самі відомості, що й відповідна постанова, зокрема: посада особи керівника органу досудового розслідування, місце та дата складання доручення, короткий виклад фактичних обставин справи, номер кримінального провадження, внесеного до ЄРДР, попередню правову кваліфікацію та вказівки щодо проведення досудового розслідування, не суперечить вимогам ст. 39 КПК та ст. 110 КПК, та є достатнім документом для наділення слідчого повноваженнями здійснювати досудове розслідування у конкретному кримінальному провадженні. На думку суду, прийняття рішення саме у формі доручення (а не у формі постанови) не свідчить, що досудове розслідування здійснювалося неуповноваженою особою, і що отримані під час такого розслідування докази є недопустимими із цих підстав. Тому суд відхиляє довід захисника щодо недопустимості доказів із цих підстав, оскільки КПК не передбачає винесення саме постанови про призначення слідчого. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ККС ВС від 25.08.2021 р у справі № 663/267/19. Посилання захисника ОСОБА_19 в судових дебатах на правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену в постанові від 04.10.2021 р. у справі № 724/86/20, є нерелевантним, оскільки в цьому кримінальному провадженні досудове розслідування здійснювалося не групою слідчих, про яку йде мова в постанові Об`єднаної палати, а слідчим (детективом) одноособово.
Також у судових дебатах захисник ОСОБА_19 зазначав, що доручення на проведення слідчих дій прокурором було долучено до матеріалів справи лише в судовому засіданні в січні 2022 р., що вважав порушенням права на захист. Відхиляючи цей довід, суд зазначає, що долучення прокурором документів щодо повноважень слідчого і прокурора для дослідження їх судом лише в разі висловлення стороною захисту відповідних сумнівів відповідає усталеній судовій практиці. Аналогічно на стадії доповнень прокурор долучив протоколи, що підтверджують виконання вимог ст. 290 КПК лише після того, як стороною захисту в ході судового розгляду було піднято питання про порушення вимог зазначеної статті (п. 8.23 цього вироку). Крім того, про ознайомлення стороною захисту зі змістом указаних доручень та про їх існування свідчить протокол за результатами виконання вимог ст. 290 КПК, оцінка чому надана судом у п. 8.23.1. Указане виключає порушення прав обвинуваченого. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 14.02.2022 р. (справа № 477/426/17).
8.18.2. Указані у пунктах 8.10-8.18. документи, таким чином, підтверджують повноваження детективів НАБУ, зокрема, детектива ОСОБА_52 та прокурорів САП щодо здійснення досудового розслідування, проведення процесуальних дій та, відповідно, здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях № 0001569, № 0000339, № 0000551.
8.19. Копія заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.05.2017 р. (т. 12, а.с. 166-167), відповідно до якої ОСОБА_69 повідомляє САП про вимагання суддею Ленінського РС м. Полтави ОСОБА_15 неправомірної вигоди у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, із відміткою про її відібрання прокурором САП ОСОБА_13 .

8.20. Копія письмової згоди на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення НСРД від 19.05.2017 р. (т. 12, а.с. 168), відповідно до змісту якої, ОСОБА_69 підтвердив свою згоду на залучення до НСРД у кримінальному провадженні № 0001569 за ч. 3 ст. 368 КК.

8.21. Протокол попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування та роз`яснення прав особи, залученої до проведення слідчих дій від 19.05.2017 р. (т. 12, а.с. 169-170).

8.22. Постанова про залучення особи до проведення слідчих дій від 19.05.2017 р. (т. 12, а.с. 171-172), відповідно до якої детективом НАБУ було прийнято рішення про залучення до проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р. ОСОБА_40

8.22.1. Указані у пунктах 8.19-8.22 докази підтверджують підстави для початку досудового розслідування первинного кримінального провадження № 0001569 та проведення НСРД за участі свідка ОСОБА_40 , щодо можливої злочинної діяльності ОСОБА_15 .
8.23. Протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 17.11.2017 р. (т. 15, а.с. 161-172), відповідно до змісту якого, детективом НАБУ, на виконання вимог ст. 290 КПК, ОСОБА_15 та його захиснику адвокату ОСОБА_70 було надано доступ до матеріалів кримінального провадження № 0001569 від 19.05.2017 р. у 6 томах та надано можливість зробити копії із матеріальних носіїв інформації.

8.23.1. У клопотанні від 21.12.2021 р. № 1722/22-Вх (т. 14, а.с. 114-121), захисник ОСОБА_18 клопотав про визнання усіх доказів сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р. недопустимими у зв`язку із недотриманням, на думку захисника, стороною обвинувачення приписів ст. 290 КПК щодо відкриття стороні захисту матеріалів досудового розслідування.
Оцінюючи вказані доводи захисника, суд зауважує, що факт виконання стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК під час досудового розслідування підтверджується відомостями, внесеними до реєстру матеріалів досудового розслідування та безпосередньо самим протоколом, вказаним у п. 8.23 цього вироку.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1, а.с. 23), стороні захисту було відкрито всі докази, які були зібрані стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування, а саме 17.11.2017 р. у період часу з 11:50 год. до 16:00 год.
Цей факт також підтверджується змістом протоколу (т. 15, а.с. 161-172), відсутністю у ОСОБА_15 та його захисника адвоката ОСОБА_71 при ознайомленні із матеріалами досудового розслідування будь-яких зауважень, доповнень та заперечень до змісту протоколу та ходу виконання вимог ст. 290 КПК, що, на переконання суду, свідчить про здійснене належним чином ознайомлення сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_15 із усіма матеріалами цього кримінального провадження після завершення досудового розслідування.
Указані документи у своїй сукупності суд уважає належним та достатнім підтвердженням здійснення стороною обвинувачення обов`язку щодо відкриття матеріалів досудового розслідування.
Окрім того, захисник у своєму клопотанні констатує факт відкриття обвинуваченому ОСОБА_15 матеріалів досудового розслідування, одразу після його завершення, близько чотирьох років тому. Водночас, безпосередньо обвинувачений ОСОБА_15 під час судового розгляду неодноразово повідомляв суду, що йому відкривались докази на досудовому розслідуванні, однак, їх копії він утратив. Втрата копій, як і зміна захисників, не змінюють факту належного виконання вимог ст. 290 КПК стороною обвинувачення. Водночас, суд повинен сприяти стороні захисту у реалізації її прав, у зв`язку із чим, судом ухвалою від 19.02.2021 р., було зобов`язано прокурора надати матеріали досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_15 із метою додержання його права знати та коментувати всі докази. У подальшому в ході судового розгляду, ухвалою від 24.05.2021 р. судом було надано стороні захисту ТДРД до матеріалів досудового розслідування, які знаходяться у прокурора. Ураховуючи викладене, суд уважає, що у цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення було дотримано приписів ст. 290 КПК, а тому відсутні підстави для визнання всіх доказів недопустимим із цих мотивів.
8.24. Протокол НСРД ВКО від 27.05.2017 р. (т. 12, а.с. 173) із додатком DVD-R диском № 1846/к (т. 10, а.с. 56).

8.25. Протокол НСРД АКО від 27.05.2017 р. (т. 12, а.с. 174-175) із додатком DVD-R диском № 1846/к (т. 10, а.с. 56).

8.26. Протокол НСРД ВКО від 30.05.2017 р. (т. 12, а.с. 176) із додатком DVD-R диском № 1846/к (т. 10, а.с. 56).

8.27. Протокол НСРД АКО від 30.05.2017 р. (т. 12, а.с. 177-178) із додатком DVD-R диском № 1846/к (т. 10, а.с. 56).

8.28. Протокол НСРД ВКО від 07.06.2017 р. (т. 12, а.с. 179-180) із додатком DVD-R диском № 1846/к (т. 10, а.с. 56).

8.29. Протокол НСРД АКО від 07.06.2017 р. (т. 12, а.с. 181-183) із додатком DVD-R диском № 1846/к (т. 10, а.с. 56).

8.29.1. Сторона захисту, доводячи факт провокації відносно ОСОБА_15 у цьому кримінальному провадженні, у своєму клопотанні від 23.12.2021 р. № 21884/21-Вх (т. 12, а.с. 163-165) просила долучити до матеріалів кримінального провадження копії матеріалів досудового розслідування закритого епізоду за фактом нібито вимагання ОСОБА_15 неправомірної вигоди у ОСОБА_72 .
Зокрема, судом було досліджено протоколи НСРД, вказані у пунктах 8.24.-8.29. та диск 1846/5, з якого у судовому засіданні було відтворено відеозаписи:
2017_05_26__13_17_ch1; 2017_05_26__13_17_ch2; 2017_05_29__09_01_ch1; 2017_05_29__09_01_ch2; 2017_06_06__11_14_ch1; 2017_06_06__11_14_ch2; 2017_05_25__16_04_ch2
Оцінка доказів, указаних у пунктах 8.19-8.29, надана судом у п. 10.1. цього вироку.
8.30. Показання свідка ОСОБА_73 . Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_74 надала суду такі показання: працювала разом із ОСОБА_15 у Ленінському РС м. Полтава. У той час (2017 р.), вона мала прізвище ОСОБА_75 , працювала на посаді секретаря судових засідань, була вільним секретарем, у т.ч. працювала секретарем у судді ОСОБА_15 . Свідок підтвердила перебування цивільної справи за позовом ОСОБА_21 до Полтавської міської ради про визнання самочинного будівництва у провадженні судді ОСОБА_15 . Щодо будь-якого позапроцесуального спілкування судді ОСОБА_15 та представника ОСОБА_21 їй нічого не відомо. Судові рішення по справам зазвичай проголошуються суддею під аудіозапис, який у подальшому записується на відповідний диск, який потім підшивається у матеріали справи, та потім справа здається до канцелярії суду. Щодо реєстрації документів, які подаються сторонами для приєднання до матеріалів справи, зазначила, що оскільки Ленінський РС м. Полтави фактично розміщується у двох різних будівлях, документи мають реєструватись у канцелярії, однак, документи, які подаються у справі, яка розглядається в один день та переноситься на наступний день, залишаються при матеріалах справи, а в кінці робочого дня секретар чи помічник судді відносив їх на реєстрацію в канцелярію. У цьому процесі суддя не брав жодної участі. Вказаний порядок реєстрації документів був один для всіх. Щодо доступу до акаунту судді ОСОБА_15 в системі Д3, свідок указала, що такого доступу вона не мала. Судові рішення в ЄДРСР та попередньо в систему Д3 вносив помічник судді. Доручень та вказівок від судді ОСОБА_15 19.05.2017 р. щодо внесення рішень по справі ОСОБА_21 в систему Д3 чи ЄДРСР свідку не надходило. Також свідок указала, що не пам`ятає часу перебування судді ОСОБА_15 в нарадчій кімнаті по справі ОСОБА_21 , однак, цей час має відповідати часу, вказаному у журналі судових засідань. Крім того, повідомила, що за результатами тих засідань, де свідок приймала участь у якості секретаря, судові рішення суддею проголошувались завжди. Свідку невідомо чому на технічному записі на диску не відображено момент проголошення суддею ОСОБА_15 судового рішення по справі ОСОБА_21 Повідомила, що не пам`ятає строку внесення рішення в Д3 та в ЄДРСР після його проголошення суддею. Після останнього судового засідання по справі ОСОБА_21 спілкування між представником заявника та суддею ОСОБА_15 у залі судових засідань свідок не бачила.

8.30.1. Оцінюючи показання свідка ОСОБА_74 , суд зауважує, що ними підтверджується факт перебування у провадженні судді Ленінського РС м. Полтави ОСОБА_15 цивільної справи за позовом ОСОБА_21 про визнання самочинного будівництва. Разом із тим, у частині доведення чи спростування інших фактів, що мають значення для цього кримінального провадження, показання свідка ОСОБА_74 визнаються недостатніми, тому не враховуються судом.
9. Докази, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_15 .
9.1. Довідка від 12.09.2017 р. № 06-10/3992 (т. 4, а.с. 240), надана на запит УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НПУ від 07.09.2017 р. № 5195/39/115/03/2017, згідно якої ОСОБА_15 в цій лікарні на обліку не знаходився з 1966 р. та по теперішній час;

9.2. Довідка від 11.09.2017 р. № 01-45/2351 (т. 4, а.с. 241), надана на запит УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НПУ від 07.09.2017 р. № 5194/39/115/03/2017, згідно якої ОСОБА_15 на обліку не перебуває;

9.3. Лист від 12.09.2017 № 1973/02 (т. 4, а.с. 245), наданий на запит УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НПУ від 11.09.2017 р. № 5241/39/115/03/2017, щодо характеристики та довідки про склад сім`ї, надано інформацію про те, що скарг на ОСОБА_15 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не надходило, а також надано довідку про склад його сім`ї, де інформації про наявність неповнолітніх дітей немає;

9.4. Довідка від 12.09.2017 № 4877 (т. 4, а.с. 246), надана на запит УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НПУ від 07.09.2017 № 5196/39/115/03/2017, згідно якої ОСОБА_15 під наглядом в диспансері не перебуває;

9.5. Вимога про судимість від 07.09.2017 р № 5193/39/115/03-2017 відносно ОСОБА_15 (т. 4, а.с. 247-248), згідно якої НПУ надано інформацію про те, що відносно ОСОБА_15 зареєстровано кримінальне провадження № 0001569 від 19.05.2017 р. за ч. 3 ст. 368 КК та 02.09.2017 р. йому обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 30.10.2017 р.;

9.6. Службова характеристика ОСОБА_15 (т. 4, а.с. 243), отримана разом із листом-відповіддю від 13.09.2017 № 27000/2017 (т. 4, а.с. 242);

9.7. Копія військового квитка (т. 16, а.с. 46);

9.8. Копія мобілізаційного розпорядження (т. 16, а.с. 47);

9.9. Копія довідки щодо призову на військову службу під час мобілізації (т. 16, а.с. 48).

10. Перевірка наявності провокації
Сторона захисту, у т.ч. під час виступів у судових дебатах, посилалася в цій справі на провокацію злочину, у т.ч. із аргументуванням своєї позиції практикою ЄСПЛ.

Доводи сторони захисту щодо ознак провокації в цій справі зводяться до неодноразовості (повторності) пропозицій неправомірної вигоди ОСОБА_15 із боку заявників, у т.ч.:

1) наявність закритого епізоду за заявою ОСОБА_40 , який, на думку сторони захисту, виступив в ролі «джокера»: в початковому кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р., активно діяв під контролем правоохоронних органів щодо схиляння ОСОБА_15 до отримання неправомірної вигоди, в т.ч. до внесення відомостей до ЄРДР; практично одночасне внесення інформації до ЄРДР за кількома епізодами;

2) наявність особистої зацікавленості свідка ОСОБА_24 у викритті судді ОСОБА_15 (зокрема, безоплатне представництво в справі ОСОБА_21 , очевидна нереальність предмету спору в справах за позовами ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , заявлена свідком ОСОБА_24 її громадська активність із викриття корупції, надання свідком власних коштів у вигляді предмета неправомірної вигоди для використання в НСРД (контроль за вчиненням злочину) в двох епізодах);

3) наполегливе спонукання свідком ОСОБА_24 обвинуваченого до отримання неправомірної вигоди (у т.ч. шляхом створення атмосфери можливих особистих відносин, повідомлення про неправомірну співпрацю з іншими суддями, наполегливі прохання про допомогу в низці судових справ, спроба надання неправомірної вигоди після відмови обвинуваченого від її отримання);

4) повторного другого епізоду (надання неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_22 ) з використанням т.з. «процесуальної шикани» подання кількох позовів, один із яких мав потрапити саме до судді ОСОБА_15 , спілкування свідка ОСОБА_24 з ним під контролем правоохоронних органів протягом часу, коли жодна справа за її участю суддею ОСОБА_15 не розглядалася.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, у разі заяви про провокацію, крім випадків, коли вона є явно необґрунтованою, суд повинен ужити необхідних заходів щодо перевірки такої заяви. При цьому доведення відсутності провокації покладається на сторону обвинувачення. Заява сторони захисту про провокацію в цій справі не є явно необґрунтованою, а тому вона підлягає перевірці.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення особою злочину із метою збору відповідних доказів і, за наявності для того підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення злочину. При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два основні фактори: (а) наявність підстав для проведення відповідних заходів - тобто конкретних й достатніх фактичних даних, що вказують на можливе вчинення особою злочину та (б) роль співробітників правоохоронних органів у вчиненні злочину тут ЄСПЛ розглядає момент початку здійснення ними відповідного заходу, щоб визначити, чи «приєдналися» вони до злочину, який особа вже почала вчиняти без будь-якої участі з їхнього боку (рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Барк Хун проти Туреччини» від 15 грудня 2009 року, «Худобін проти Росії» від 26 жовтня 2006 року).

Отже, із метою перевірки відсутності провокації злочину, судом перевірено два наступні питання:

(1) чи були підстави для початку розслідування і проведення відповідних заходів тобто конкретні і достатні фактичні дані, що вказують на можливе вчинення особою злочину?

(2) чи були на початку та під час розслідування дії правоохоронних органів по суті пасивними? Ураховуючи, що ОСОБА_15 обвинувачується за двома епізодами (у т.ч. у другому епізоді з ознакою повторності), питання пасивності розслідування підлягає оцінці за кожним із цих епізодів.

10.1. Підстави для початку розслідування і проведення відповідних заходів

Судом установлено, що підставою для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2016 став рапорт (т. 4, а.с. 8) прокурора САП ОСОБА_13 , з якого убачається, що 19.05.2016 р. до САП звернувся громадянин ОСОБА_76 із заявою (п. 8.19. цього вироку) про вимагання неправомірної вигоди службовою особою судової гілки влади. Підставою для початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000339 від 23.05.2016 стала заява (т. 4, а.с. 6-7) від ОСОБА_24 , з якої убачається, що суддя Ленінського РС м. Полтава ОСОБА_15 вимагає неправомірну вигоду у сумі 3000 (три тисячі) гривень за прийняття позитивного рішення у цивільній справі на користь ОСОБА_21 , інтереси якого вона представляла. Підставою для початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000551 від 17.08.2016 р. стала заява (т. 4, а.с. 18-19) від ОСОБА_24 , з якої вбачається, що суддя Ленінського РС м. Полтава ОСОБА_15 вимагає у неї неправомірну вигоду за позитивне вирішення цивільного позову ОСОБА_22 про стягнення боргу.

У подальшому 25.05.2017 р. постановою прокурора САП (т. 4, а.с. 14-15) було об`єднано в одне провадження матеріали досудових розслідувань за № 0001569 та за № 0000339 під загальним номером № 0001569. Крім того, 22.08.2017 р. постановою прокурора САП (т. 4, а.с. 21-22) було об`єднано в одне провадження матеріали досудових розслідувань за № 0001569 та за № 0000551 під загальним номером № 0001569.

Щодо закритого епізоду за заявою ОСОБА_40 , прокурор уважав, що цей епізод виходить за межі судового розгляду. Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо активних дій правоохоронних органів у закритому епізоді відносно ОСОБА_40 , суд зауважує, що дослідження факту можливої провокації в закритому епізоді справи є необхідною гарантією забезпечення права обвинуваченого на справедливий судовий розгляд.

Сторона захисту на підтвердження цього факту надала докази із закритого епізоду справи, зазначені у пунктах 8.19.-8.22., 8.24.-8.29. та диск № 1846 (т. 10, а.с. 56) із відеозаписами: 2017_05_26__13_17_ch1; 2017_05_26__13_17_ch2; 2017_05_29__09_01_ch1; 2017_05_29__09_01_ch2; 2017_06_06__11_14_ch1; 2017_06_06__11_14_ch2., 2017_05_25__16_04_ch2, а також показання свідків ОСОБА_40 та ОСОБА_77 (п. 11.17. цього вироку), копії матеріалів цивільних справ.

Судом було досліджено долучені до матеріалів кримінального провадження за клопотанням захисника ОСОБА_18 копії протоколів НСРД та відеозаписи із диску 1846/к, які були отримані за наслідками проведення НСРД у закритому епізоді за фактом нібито вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_15 у ОСОБА_40 , допитано свідків, про яких заявляла сторона захисту.

Щодо правомірності початку досудового розслідування та проведення НСРД у цьому епізоді, то підставою для цього стала відповідна заява про вчинення злочину від ОСОБА_72 (т. 12, а.с. 166-167), зокрема, останній був представником за довіреністю ОСОБА_46 та подав цивільний позов до Ленінського РС м. Полтава про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою, указана справа була передана на розгляд до судді ОСОБА_15 , який нібито висловив прохання надати йому неправомірну вигоду у сумі 1000 (одна тисяча) дол. США за швидкий розгляд указаної позовної заяви та задоволення позову.

Свідок ОСОБА_69 , допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, із метою доведення факту провокації в справі, що розглядається, на підтвердження неодноразовості спроб правоохоронних органів надати під контролем правоохоронних органів неправомірну вигоду обвинуваченому ОСОБА_15 , надав показання. Свідок повідомив про те, що він був заявником і був залучений до конфіденційного співробітництва в кримінальному провадженні за фактом вимагання неправомірної вигоди у цивільній справі за його позовом (предметом позову була необхідність виписати з квартири дитину), яка розглядалася в Ленінському РС м. Полтава суддею ОСОБА_15 . У цій справі він зустрічався з обвинуваченим під контролем правоохоронних органів, деяких зустрічей не пам`ятає. Інформацію про прохання обвинуваченим грошей знає з чужих слів. Із ОСОБА_24 не знайомий, із обставинами зустрічей ОСОБА_24 з обвинуваченим ОСОБА_15 не обізнаний.

Даючи оцінку діям заявника ОСОБА_40 , оцінюючи у сукупності надані протоколи НСРД, диск із відеозаписами, та заслухавши його показання, надмірно активних дій із боку ОСОБА_40 , що діяв під контролем правоохоронних органів, які могли би свідчити про провокацію з боку цих органів, не виявлено. Суд розглянув справу в межах висунутого обвинувачення, забезпечивши можливість стороні захисту надати докази (документи, у т.ч. відеозаписи, показання свідків) у частині закритого епізоду за заявою ОСОБА_40 в обсязі, достатньому для перевірки заяви про провокацію. Суд, із урахуванням положень статей 134, 321 КПК, відмовив у одночасному допиті свідків ОСОБА_40 та ОСОБА_77 , які були допитані окремо, а також у допиті свідка ОСОБА_78 , установивши, що допит заявника ОСОБА_40 є достатнім для перевірки заяви про провокацію, а оскільки епізод за його заявою був закритий, інші свідки не можуть надати показання щодо обставин, які підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні. Оцінка показанням свідка ОСОБА_77 , допитаного судом за клопотанням сторони захисту на підтвердження факту провокації, надана в п. 11.17.1 цього вироку.

На спростування доводу про несправжність справи ОСОБА_21 , прокурор надав показання свідка ОСОБА_21 , який був позивачем у цій справі. Показаннями свідка підтверджено наявність та предмет відповідного позову. Окрім того, прокурор надав копії матеріалів відповідної справи, у яких є нотаріально засвідчені довіреності позивача на ім`я ОСОБА_24 (від 16.09.2015 р. (п. 7.10.2. цього вироку) та від 11.05.2017 р. (п. 7.10.3. цього вироку) (т. 6, а.с. 19-20, 95-96).

Щодо особистої зацікавленості свідка ОСОБА_24 у викритті судді ОСОБА_15 , в т.ч. її антикорупційної громадянської позиції, суд зазначає, що до часу звернення свідка до НАБУ 23.05.2017 р. із заявою про нібито факт вчинення злочину щодо висловленого ОСОБА_15 прохання неправомірної вигоди по справі ОСОБА_21 (т. 4, а.с. 6-7), ця справа, в якій свідок була представником позивача, перебувала в провадженні судді понад 6 місяців (із 01.11.2016 р. по травень 2017 р.) (т. 6, а.с. 4-23). Це спростовує особистий мотив ОСОБА_24 на викриття судді при поданні такої заяви від 23.05.2017 р. Це також пояснює факт збігу в часі (практичної одночасності) епізодів за заявою ОСОБА_40 від 19.05.2017 р. та за заявою ОСОБА_24 від 23.05.2017 р.

Отже, у правоохоронних органів були підстави для початку досудового розслідування.

10.2. Чи були на початку та під час розслідування дії правоохоронних органів по суті пасивними?
Судом установлено, що ОСОБА_15 умисно одержав під контролем правоохоронних органів від ОСОБА_24 неправомірну вигоду 25.05.2017. Він не відмовлявся від її одержання, а характер розмови, зафіксованої в ході НСРД, свідчить про попередню домовленість щодо такого одержання, а отже, про відповідні умисел та мету.

Щодо доводу про надання особистих коштів свідком ОСОБА_24 для використання як предмета неправомірної вигоди в ході НСРД (контроль за вчиненням злочину), то суд уважає, що це не свідчить про особисту зацікавленість або надмірну активність свідка як агента правоохоронних органів. Адже, по-перше, використання власних коштів заявника не заборонено кримінальним процесуальним законодавством (оцінка чому надана в п. 7.7.2 цього вироку), а по-друге, згідно із заявою ОСОБА_24 до НАБУ від 23.05.2017 р. (т. 4, а.с. 6-7,18-49), прохання неправомірної вигоди було висловлено обвинуваченим на адресу самої свідка ОСОБА_24 , що пояснює використання її власних коштів.

Щодо доводів сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_15 намагався встановити особисті відносини зі свідком ОСОБА_24 , яка скористалася цим, суд зазначає, що згідно з дослідженими судом доказами (матеріалами НСРД, протоколом огляду телефону), спілкування ОСОБА_24 та ОСОБА_15 на особисті теми зафіксоване лише в частині розслідування другого епізоду (що нижче в п. 11.1 визнані судом недопустимими доказами). Ніщо не вказує на те, що такі особисті мотиви вплинули на підстави початку, хід та результати досудового розслідування за першим епізодом.

Суд перевірив усі доводи сторони захисту щодо провокації в частині епізоду одержання неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_21 Ніщо в цій справі не вказує на те, що дії правоохоронних органів на початку та під час розслідування за цим епізодом були надмірно активними настільки, що злочин би не відбувся без їх втручання.

Таким чином, ознак провокації за епізодом одержання неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_21 судом не встановлено.

У частині ж розслідування другого епізоду (за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_22 ), суд установив ознаки надмірної активності правоохоронних органів, що полягали в наступному:

(1) Сторона обвинувачення після одержання 25.05.2017 р. обвинуваченим неправомірної вигоди за першим епізодом за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_21 , усупереч ч. 5 ст. 249 КПК, не прийняла рішення про припинення НСРД, а більше як через місяць після вказаної дати, маючи ще чинну ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД, 27.06.2017 р. фактично розпочала контроль за вчиненням злочину щодо прохання та одержання неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_22 (на цей час самої справи ще не існувало, адже, позов від імені ОСОБА_22 буде поданий свідком ОСОБА_24 лише 11.08.2017 р., тобто ще майже через півтора місяці).

Про це свідчить факт обговорення майбутньої справи за позовом ОСОБА_22 , зафіксований в протоколі № 14/5180п за результатами здійснення НСРД АКО (т. 10, а.с. 38-42) від 28.06.2017 р. з додатком DVD-R диском № 1896/к (т. 10, а.с. 56), у якому зафіксовано зустріч (аудіозапис № Track 8), яка відбулась 27.06.2017 р. між ОСОБА_15 та ОСОБА_24 , а саме фрази ОСОБА_24 в розмові з ОСОБА_15 : «Да, і еще це моє лічнє, значит оце есть штука, расказую сітуацию, мальчик с девочкой жили вместє, девочке мамаша дала сто тисяч грівен на квартіру: собирайтесь тіпо молодой сімьйой, значит оцей мальчік, де він у мене оцей, оцей попросив у девочкі денег, спільно проживали, попросив денег під бізнес, сто тисяч гривен, оце розписка, оце все шо есть... Бабки у нього остались в оборудованії, а вона ж каже, ну слухай, надо ж дьоргнуть, і тут вже просто, тут він в шістнадцятом уже должен був отдать, вона каже це поки ми посудимося, вже і сроки вийдуть, надо срочно шось робить. Я кажу, давайте досудове. Ну я таке практикую більше досудово вирішувати всяке отаке, розподіли, борги. А вона мені каже, шо як хочеш, хочеш з ним спілкуйся».

Показання свідка ОСОБА_24 про те, що ніхто із правоохоронних органів не просив її уточнювати ці питання із ОСОБА_15 є недостовірними, оскільки це обговорення було зафіксоване 27.06.2017 р. за допомогою НСРД АКО (п. 11.1.1 цього вироку), що неможливо здійснити без втручання правоохоронних органів. Тому суд не погоджується також із висловленими прокурором у промові в судових дебатах доводами про те, що в усіх випадках написання свідками заяв про вчинення злочинів і до початку контролю правоохоронними органами, злочинна діяльність ОСОБА_15 вже розпочалася та тривала, адже відповідні НСРД були проведені стороною обвинувачення 27.06.2017 р., 05.07.2017 р., 15.08.2017 р. (пункти 11.1.1 11.1.3 цього вироку) до звернення ОСОБА_24 із відповідною заявою про вчинення злочину (16.08.2017 р., п. 11.1.4 цього вироку) і розпочалися 27.06.2017 р. задовго до подання нею відповідного позову від імені ОСОБА_22 , що був розподілений на суддю ОСОБА_15 (позовна заява від 09.08.2017 р., зареєстрована судом 14.08.2017 р., п. 11.1.14 цього вироку).

(2) При цьому в період з 27 червня по 17 серпня 2017 р. правоохоронними органами фактично здійснювався контроль за вчиненням злочину, але він здійснювався без відповідної постанови прокурора та до внесення відомостей за цим епізодом до ЄРДР (проведення досудового розслідування до внесення відомостей за цим епізодом до ЄРДР становить самостійну підставу для визнання відповідних доказів, зібраних у період з 27.06.2017 р. до 17.08.2017 р., недопустимими за ч. 1 ст. 86, ч. 3 ст. 214 КПК).

(3) Свідок ОСОБА_24 , яка в цьому випадку має розглядатися як агент правоохоронних органів, подала до суду 5 аналогічних позовів від імені ОСОБА_22 , копії яких надані стороною захисту (т. 13, а.с. 5-173) з явною метою потрапляння одного з них до судді ОСОБА_15 . Чи консультувалась при цьому ОСОБА_24 із ОСОБА_15 , і чи радив він їй це зробити, не має значення, адже подання 5 аналогічних позовів має розглядатися в сукупності з обставинами, розглянутими вище з фактичним контролем за вчиненням злочину, що проводився без постанови прокурора. З аналогічних міркувань не має значення і довід щодо того, що позовна заява в цій справі, яка розглядалася суддею ОСОБА_15 , була в подальшому залишена без розгляду за заявою представника позивача (т. 13, а.с. 91).

Наведене в сукупності свідчить про те, що при розслідуванні другого епізоду, метою сторони обвинувачення було вплинути на обвинуваченого ОСОБА_15 із метою вчинення ним більш тяжкого злочину (повторного одержання неправомірної вигоди), ніж він мав умисел та мету вчинити.

Отже, в частині розслідування епізоду прохання та одержання неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_22 , дії правоохоронних органів не були по суті пасивними, що порушило гарантоване ст. 6 Конвенції право обвинуваченого на справедливий суд (що поширюється і на стадію досудового розслідування), а тому всі зібрані докази за цим епізодом, у порядку ч. 1 ст. 87 КПК, визнаються судом недопустимими.

11. Докази, які суд не враховує, та мотиви їх неврахування
11.1. Виходячи із мотивів, наведених в останньому абзаці п. 10.2, у зв`язку зі встановленням факту провокації за епізодом прохання та одержання неправомірної вигоди в справі за позовом ОСОБА_22 , суд згідно із ч. 1 ст. 87 КПК, визнає недопустимими такі докази:

11.1.1. Протокол № 14/5180п за результатами здійснення НСРД АКО (т. 10, а.с. 38-42) від 28.06.2017 р. з додатком DVD-R диском № 1896/к (т. 10, а.с. 56), проведеної на підставі ухвали № 01-9687н/т від 23.05.2017 р. (т. 4, а.с. 183-186), отриманої за клопотанням № 20/31161т від 22.05.2017 р. (т. 4, а.с. 179-182) та на підставі доручення № 20/3-1177т від 23.05.2017 р. (т. 14, а.с. 35-36);

11.1.2. Протокол № 14/5179п за результатами здійснення НСРД АКО (т. 10, а.с. 43-55) від 06.07.2017 р. з додатком DVD-R диском № 1896/к (т. 10, а.с. 56), проведеної на підставі ухвали № 01-9687н/т від 23.05.2017 р. (т. 4, а.с. 183-186), отриманої за клопотанням № 20/31161т від 22.05.2017 р. (т. 4, а.с. 179-182) та на підставі доручення № 20/3-1177т від 23.05.2017 р. (т. 14, а.с. 35-36).

11.1.3. Протокол № 14/6594п від 18.06.2017 р. за результатами здійснення НСРД АКО (т. 10, а.с. 100-104) із додатком диском № 1938/к (т. 10, а.с. 109), проведеної на підставі ухвали № 01-14996н/т від 04.08.2017 р. (т. 4, а.с. 193-195), отриманої за клопотанням № 20/3-1854т від 31.07.2017 р. (т. 4, а.с. 187-192), та на підставі доручення № 20/3-1902т від 04.08.2017 р. (т. 14, а.с. 39-40);

11.1.4. Заяву про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2017 р. за підписом ОСОБА_24 (т. 4, а.с. 18-19);

11.1.5. Протокол № 14/6956п від 31.08.2017 р. за результатами здійснення НСРД ВКО (т. 10, а.с. 114-115) з додатком DVD-R диском № 1960/к (т. 10, а.с. 134), проведеної на підставі ухвали № 01-14996н/т від 04.08.2017 р. (т. 4, а.с. 193-195), отриманої за клопотанням № 20/3-1854т від 31.07.2017 р. (т. 4, а.с. 187-192), а також на підставі доручення № 20/3-1902т від 04.08.2017 р. (т. 14, а.с. 39-40).

11.1.6. Протокол № 14/6957п від 31.08.2017 р. за результатами здійснення НСРД АКО (т. 10, а.с. 129-133) з додатком диском № 1960/к (т. 10, а.с. 134), проведеної на підставі ухвали № 01-14996н/т від 04.08.2017 р. (т. 4, а.с. 193-195), отриманої за клопотанням № 20/3-1854т від 31.07.2017 р. (т. 4, а.с. 187-192), та на підставі доручення № 20/3-1902т від 04.08.2017 р.

11.1.7. Протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр від 31.08.2017 р. із додатком (т. 4. а.с. 170-175),
11.1.8. Протокол проведення НСРД контроль за вчиненням злочину від 05.09.2017 р. (т. 4, а.с. 208-209), який було проведено на підставі постанови № 20/3-2077т від 29.08.2017 р. (т. 4, а.с. 196-198) та доручення від 29.08.2017 р. № 20/3-2078т (т. 14, а.с. 41-42).

11.1.9. Протокол № 14/7633п від 14.09.2017 р. за результатами здійснення НСРД ЗІТТМ (т. 10, а.с. 105-108) із додатком диском № 1975/к (т. 10, а.с. 110), проведеної на підставі ухвали № 01-14996н/т від 04.08.2017 р. (т. 4, а.с. 193-195), отриманої за клопотанням № 20/3-1854т від 31.07.2017 р. (т. 4, а.с. 187-192), та на підставі доручення № 20/3-1902т від 04.08.2017 р. (т. 14, а.с. 39-40).

11.1.10 Протокол обшуку від 31.08.2017 р (т. 6, а.с. 129-131), проведеного 31.08.2017 р. у період часу з 14:35 год. до 18:25 год., у службовому кабінеті судді Ленінського РС м. Полтави ОСОБА_15 та у залі судових засідань Ленінського РС м. Полтави, що за адресою: м. Полтава, вул. Панянка, буд. 38, на підставі ухвали від 28.08.2017 р. (т. 4, а.с. 25-26), отриманої за клопотанням від 28.08.2017 р. (т. 8, а.с. 75-80) та ухвали від 01.09.2017 р, (т. 4, а.с. 27-29), отриманої за клопотанням від 01.09.2017 р. (т. 8, а.с. 81-86).

11.1.11 Вилучені в ході зазначеного обшуку речі, в тому числі, грошові кошти та 2 примірники заяв про уточнення позовних вимог до позову про стягнення боргу по борговій розписці, що були оглянуті протоколом огляду від 06.09.2017 р. (т. 4, а.с. 32) із додатками у вигляді фототаблиці (т. 4, а.с. 33) та визнані речовими доказами згідно із постановою детектива НАБУ від 05.09.2017 р. (заяви) (т. 4, а.с. 34-36) та постановою детектива НАБУ від 04.09.2017 р. (грошові кошти) (т. 4, а.с. 30-31), мобільний телефон ОСОБА_15 марки «Iphone 5S» ІМЕІ: НОМЕР_2 , що визнано речовим доказом згідно з постановою детектива НАБУ від 19.10.2017 р.(т.4, а.с. 37-38);

11.1.12 Речовий доказ мобільний телефон «Iphone 5S», сріблястого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , який добровільно було надано свідком ОСОБА_24 та протокол огляду речових доказів від 08.09.2017 р. (т. 4, а.с. 41) із додатками у вигляді фототаблиці (т. 4, а.с. 42-46), щодо огляду вказаного мобільного телефону, який у подальшому визнаний речовим доказом постановою детектива НАБУ від 08.09.2017 р. (т. 4, а.с. 39-40);

11.1.13 Протокол ТДРД від 10.10.2017 р. (т. 10, а.с. 116-119), відповідно до якого, на підставі ухвали від 13.09.2017 р. (т. 12, а.с. 21), було здійснено тимчасовий доступ до інформації про вхідні та вихідні телефонні з`єднання за номерами телефонів ОСОБА_15 ( НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ) за період з 19.05.2017 р. по 01.09.2017 р. та скопійовано вказану інформацію на оптичний диск CD-R «Verbatim» із написом «GD/KI-П/17/9792» (т. 10, а.с. 122);

11.1.14 Копії матеріалів цивільної справи Ленінського РС м. Полтави за позовом ОСОБА_22 до ОСОБА_23 № 553/2075/17 (т. 5, а.с. 155-188), одержані за результатами ТДРД від 11.10.2017 р. (т. 4 а.с. 231-232), проведеного на підставі ухвали від 15.09.2017 р. (т. 12, а.с. 17-19), в т.ч. позовна заява від 09.08.2017, зареєстрована судом 14.08.2017;

11.1.15 Показання свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , показання свідка ОСОБА_24 (в частині обставин прохання та одержання обвинуваченим неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_22 ), показання свідка ОСОБА_36 (в частині обставин прохання та одержання обвинуваченим неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_22 )

11.1.16 Протокол огляду від 30.10.2017 р. (т. 10, а.с. 123-125) із додатками (копія журналу судового засідання від 19.05.2017 р. у справі № 553/3730/16-ц та диски з технічним записом судових засідань) (т. 10, а.с. 126-127 ), в частині огляду копії цивільної справи № 553/2075/17-ц за позовом ОСОБА_22 , які були вилучені у ході проведення ТДРД від 11.10.2017 р. (т. 4 а.с. 231-232).

11.2. Рапорт від 16.08.2017 р про виявлення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, згідно якого було отримано інформацію про можливі ознаки протиправної діяльності з боку ОСОБА_15 , який є суддею Ленінського районного суду м. Полтави, а саме про факт того, що за надання позитивного рішення у вирішенні майнового спору на користь позивача у цивільній справі, представником якого є ОСОБА_24 , суддя ОСОБА_15 вимагає неправомірну вигоду (т. 4, а.с. 16-17).

11.3. Рапорт від 19.05.2017 р про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, згідно якого 19 травня 2017 року до САП із відповідною заявою звернувся гр. Д (т. 4, а.с. 8);

11.3.1. Суд, оцінюючи указані у пунктах 11.2-11.3. документи, виходить із такого.
Відповідно до положень ст. 84 КПК, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно із положеннями ст. 99 КПК , документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. За умов наявності указаних відомостей до документів можуть належати, зокрема (п. 3 ч. 2), складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.
На думку суду, рапорти оперативних працівників не є документами, складеними у порядку, передбаченому КПК, за результатам проведення процесуальних дій, а носять винятково характер закріплення службової інформації, а тому суд визнає такі рапорти недопустимими доказами.
11.4. Лист від 10.11.2017 № 15-13260/17 (т. 4, а.с. 23-24), згідно якого ДСА України у відповідь на лист НАБУ від 06.11.2016 р. № 0414-191/40125 надає інформацію отриману від технічного адміністратора автоматизованої системи документообігу суду ДУ «ІСС» згідно з додатком. Відповідно до інформації у наданому додатку (листі ДП «Інформаційні судові системи» від 10.11.2017 р. № 4865/17-вих), 29.05.2017 о 11:11 год було встановлено ознаку відправлення до Єдиного державного реєстру судових рішень на електронній копії судового рішення від 19.05.2017 р. по справі № 553/3730/16-ц, провадження № 2/553/203/2-17 Ленінського РС м. Полтави, під логіном користувача «SERGEIK», який закріплено за співробітником Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_15 .

11.4.1. Оцінюючи вказаний доказ, суд зазначає, що він жодним чином не підтверджує та не спростовує обставин вказаного кримінального правопорушення, а тому є неналежним, у зв`язку з чим судом він не враховується.
11.5. Протокол огляду від 31.07.2017 р. (т. 10, а.с. 120-121), відповідно до змісту якого детективом НАБУ було проведеного огляд інформації на оптичному диску CD-R «Verbatim» із написом «GD/KI-П/17/9792» (т. 10, а.с. 122) та встановлено наявність на ньому двох текстових файлів із назвою «вх. 24617_1» та «вх. 24617_2».

У текстовому файлі із назвою «вх. 24617_1» міститься інформація щодо деталізації з`єднань, які відбувались за номером телефону НОМЕР_4 та номером телефону НОМЕР_6 , яким користувалась ОСОБА_24 . Зокрема, було встановлено наявність 12 з`єднань між цими номерами телефонів.

У текстовому файлі із назвою «вх. 24617_2» міститься деталізація з`єднань у період з 19.05.2017 р. по 01.09.2017 р., однак, інформації, яка має значення для кримінального провадження не виявлено.

Також у судовому засіданні судом було оглянуто безпосередньо сам вказаний оптичний диск CD-R «Verbatim» із написом «GD/KI-П/17/9792».

11.6. Адвокатський запит від 17.11.2021 р. (т. 13, а.с. 175-176)

11.7. Лист від ДСА України від 18.11.2021 р. № 15-20534/21 (т. 13, а.с. 177)

11.8. Адвокатський запит від 17.11.2021 р. (т. 13, а.с. 178-179)

11.9. Лист від Територіального управління ДСА України в Полтавській області від 18.11.2021 р. № 03/4609/2021-вих (т. 13, а.с. 180)

11.10. Протокол огляду від 22.08.2017 р. (т. 14, а.с. 33), відповідно до змісту якого детективом НАБУ у період часу з 10:10 год. по 10:50 год. було проведено огляд плану-схеми приміщення Ленінського РС м. Полтави (т. 14, а.с. 32), одержаного як додаток до супровідного листа від 21.08.2017 р. № 14/6602 (т. 14, а.с. 31), яким встановлено, що у вказаному приміщенні знаходяться кабінет судді ОСОБА_15 , шлях до його кабінету проходить через зал судових засідань № 5, де потрібно повернути праворуч в невеликий коридор, після чого одразу повернути наліво, де безпосередньо і знаходиться кабінет судді ОСОБА_15 .

11.11. Повідомлення про початок досудового розслідування від 19.05.2017 р. (т. 13, а.с. 187), про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001569 від 19.05.2017 р., за підписом детектива НАБУ ОСОБА_79 .

11.12. Повідомлення про початок досудового розслідування від 23.05.2017 р. (т. 13, а.с. 187), про початок досудового розслідування кримінального провадження № 0000339 від 23.05.2017 р., за підписом детектива НАБУ ОСОБА_79 .

11.13. Повідомлення про початок досудового розслідування від 17.08.2017 р. (т. 13, а.с. 195), про початок досудового розслідування кримінального провадження № 0000551 від 17.08.2017 р., за підписом детектива НАБУ ОСОБА_79 .

11.14. Постанова про уточнення анкетних даних від 04.09.2017 р (т. 4, а.с. 217-219), відповідно до якої було прийнято рішення про внесення уточнення до анкетних даних ОСОБА_15 та уважати в процесуальних документах: клопотання про проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_4 від 28.08.2017 р.; клопотанні про проведення обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 від 28.08.2017 р.; клопотанні про проведення обшуку авотомобіля, яким користується ОСОБА_15 від 28.08.2017 р.; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.08.2017 р.; повідомленні про підозру від 01.09.2017 р.; клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді застави від 01.09.2017 р., дату народження ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а місце народження останнього с. Новоукраїнка, Звенигородського району, Черкаської області;

11.15. Копія постанови від 19.05.2017 р. (т. 1, а.с. 74-75 ), відповідно до якої у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 19.05.2017 р. за № 0001569 було призначено групу прокурорів у складі: ОСОБА_59 ; ОСОБА_60 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_10 , та визначеного старшим групи прокурорів ОСОБА_14 ;

11.15.1. Указані у п.п. 11.5-11.15. докази, на думку суду, не підтверджують та не спростовують обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, а тому визнаються судом неналежними та не враховуються.
11.16. Ухвала від 01.09.2017 р. (т. 12, а.с. 22), відповідно до змісту якої, затримання ОСОБА_15 у порядку ст. 208 КПК, було визнано незаконним та останнього було звільнено з-під варти.

11.16.1. Указаний документ, хоча і є процесуальним рішенням у кримінальному провадженні, однак, він не доводить фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, не є підтвердженням наявності судового контролю при проведенні окремих слідчих (розшукових) дій, а спрямований на забезпечення додержання прав ОСОБА_15 під час досудового розслідування, тому судом при ухваленні вироку не враховується.
11.17. Показання свідка ОСОБА_80 . Свідок ОСОБА_81 , допитаний у судовому засіданні, надав показання, повідомивши, що він як співробітник УСБУ в Полтавській області, що проводив НСРД у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , складав протоколи на підставі записів на дисках, одержаних від Департаменту оперативного документування. Також свідок пояснив усталену практику, що склалася в СБУ щодо проведення НСРД та оформлення їх результатів.

11.17.1. Показання свідка ОСОБА_77 сторона захисту надає як підтвердження факту провокації в справі, що розглядається, та на підтвердження недопустимості матеріалів НСРД, проведених щодо обвинуваченого ОСОБА_15 . Перевіривши доводи сторони захисту, суд уважає, що показання свідка ОСОБА_77 не підтверджують факту провокації у цьому кримінальному провадженні. Щодо недопустимості матеріалів НСРД, свідок не надав жодних пояснень, що ставили би під сумнів зміст протоколів НСРД. Показання свідка в частині усталеної практики СБУ щодо проведення НСРД та оформлення їх результатів суд, з урахуванням ст. 86, 95 КПК, визнає недопустимими доказами як такі, що є думкою або висновками, що ґрунтуються на спеціальних знаннях, а не на особистому сприйнятті обставин свідком.
11.17.2. Суд окремо, на підставі ч. 1 ст. 86, ч. 3 ст. 214 КПК, визнає недопустимими докази, зазначені в пунктах 11.1.1-11.1.4, у зв`язку із проведенням досудового розслідування до внесення відомостей до ЄРДР за фактом прохання та одержання неправомірної вигоди за прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_22 .
11.18. Відомості з ЄРДР (т. 15, а.с. 76-83)
11.18.1. Відповідно до положень ст. 84 КПК, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно із положеннями ст. 99 КПК, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. За умов наявності указаних відомостей до документів можуть належати, зокрема (п. 3 ч. 2), складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.
Таким чином, надані відомості з ЄРДР у роздрукованому вигляді, не є доказом у розумінні КПК, та самі по собі не підтверджують та не спростовують обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, а тому визнаються судом недопустимим доказом.
12. Чи є ОСОБА_15 службовою особою, яка займає відповідальне становище?
Вирішуючи питання наявності в діянні ОСОБА_15 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, суд повинен з`ясувати, чи був ОСОБА_15 під час його вчинення службовою особою, яка займала особливо відповідальне становище.

Вирішуючи наведене питання, суд ураховує, що Указом Президента України «Про призначення суддів» від 13.08.2002 р. № 712/2002 (т. 5, а.с. 16), ОСОБА_15 призначено на посаду судді військового місцевого суду Полтавського гарнізону строком на 5 років.

Указом Президента України від 15.04.2005 р. «Про переведення судді» (т. 5, а.с. 18), ОСОБА_15 переведено на посаду судді Ленінського РС м. Полтава в межах п`ятирічного строку.

Постановою Верховної Ради України від 21.05.2009 р. № 1406-VI «Про обрання суддів» (т. 5, а.с. 43-45) ОСОБА_15 обрано безстроково на посаду судді Ленінського РС м. Полтава.

Відповідно до протоколу авторозподілу судових справ між суддями Ленінського РС м. Полтава від 14.08.2017 р. (т. 5, а.с. 167) для розгляду судової справи № 553/2075/17, провадження № 2/553/1039/2017 за позовом ОСОБА_22 до ОСОБА_23 про стягнення боргу по борговій розписці, було визначено головуючого суддю ОСОБА_15 . Тобто, вказана судова справа була розподілена на суддю ОСОБА_15 , а тому останній мав владні повноваження щодо її розгляду та прийняття процесуальних рішень.

Таким чином, ОСОБА_15 , на момент вчинення злочину, був представником судової влади (суддею), та згідно з вимогами п. 1 Примітки до ст. 364 КК та відповідно до положень п. 2 Примітки до ст. 368 КК, був службовою особою, яка займає відповідальне становище.
13. Чи вчинено злочин умисно та з корисливим мотивом і з метою власного незаконного збагачення
Вирішуючи питання чи вчинено ОСОБА_15 злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК умисно та з корисливим мотивом і з метою власного незаконного збагачення, суд виходить із такого.

Обвинувачений одержав від ОСОБА_42 грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) гривень у напівпрозорому конверті з диском, при цьому, він, у момент передачі йому вказаного конверта, бачив відповідні грошові кошти на відеозаписі видно, що обвинувачений, отримавши конверт із диском та грошима, перевернув його, побачивши його вміст. Після цього обвинувачений ОСОБА_15 запевнив ОСОБА_24 , що питання задоволення позову ОСОБА_21 можна вважати вирішеним (п. 7.5, 7.6, 7.7 цього вироку).

Наведене доводить, що обвинуваченим ОСОБА_15 інкримінований йому злочин учинено умисно та з корисливим мотивом і з метою власного незаконного збагачення.
Суд уважає, що обвинувачений ОСОБА_15 у подальшому мав також і мотив установити з ОСОБА_24 особисті відносини, втім, це не впливає на встановлену судом наявність прямого умислу на одержання ним неправомірної вигоди та відповідного корисливого мотиву та мети.

14. Щодо інших доводів сторони захисту
Сторона захисту також указувала, що судом ревізувався список їх свідків, уважаючи порушеним у такий спосіб право на захист. Суд відхиляє цей довід, з огляду на таке.

Сторона захисту допитувала свідків обвинувачення та не заявляла власні клопотання про виклик свідків на стадії, призначеній для цього, надавши клопотання про виклик власних свідків лише після переходу суду до стадії доповнень 16.12.2021 р.

Надалі, на стадії доповнень, суд допитав свідків захисту, зокрема, ОСОБА_74 (журнал судового засідання від 20.01.2022 р. (т. 13, а.с. 227-230), ОСОБА_40 та ОСОБА_77 (журнал судового засідання від 18.05.2022 р. (т. 15, а.с. 88-91). Судом 02.02.2022 р. за клопотанням сторони захисту було вирішено здійснити виклик у судове засідання свідків сторони захисту ОСОБА_82 та ОСОБА_83 .

Окрім того, суд неодноразово здійснював виклики свідка сторони захисту ОСОБА_84 (т. 14, а.с. 216); повістки повернулись до суду без вручення (т. 14, а.с. 205, 208, т. 15, а.с. 27,28); а також шляхом здійснення телефонограми (т. 15, а.с. 70), яка не з`являлася за викликом суду. У подальшому суд наклав на цього свідка грошове стягнення (т. 15, а.с. 101-103), однак, це не забезпечило явку свідка. Сторона захисту заперечувала проти застосування приводу і повторного накладення на свідка грошового стягнення, вказуючи на наявність у свідка малолітньої дитини. Врешті суд відмовив у повторному виклику цього свідка (журнал судового засідання від 01.06.2022 р. (т. 15, а.с. 215-218).

Шляхом надсилання повісток, суд здійснив виклики інших свідків сторони захисту ОСОБА_82 (т. 14, а.с. 210, 214, т. 15, а.с. 123); повістки повернулись до суду без вручення (т. 15, а.с. 125, 133) та ОСОБА_85 (повістки повернулись до суду без вручення (т. 14, а.с. 203, 206, 207, т. 15, а.с. 26). Із метою забезпечення належного виклику вказаних свідків у судове засідання, судом було здійснено відповідні запити (т. 15. а.с. 92-93) до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_82 та ОСОБА_85 , на що судом було отримано лист (т. 15, а.с. 129, 184) щодо зняття останніх із реєстрації місця проживання.

Отже, сторона захисту не забезпечила явку заявлених нею свідків, не зважаючи на те, що суд здійснив усі можливі заходи задля забезпечення належного виклику свідків сторони захисту.

Сторона захисту також клопотала про допит у якості свідка детектива НАБУ ОСОБА_79 . Суд ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовив у допиті у якості свідка детектива ОСОБА_52 (журнал судового засідання від 25.05.2022 р. (т. 15, а.с. 176) оскільки він за посадою є слідчим у цьому кримінальному провадженні, а слідчий, який проводив досудове розслідування не може бути свідком у цьому ж провадженні, а також з урахуванням положень ст. 134 КПК, суд дійшов висновку про те, що ним не можуть бути повідомлені обставини, які мають значення для цього кримінального провадження.

Тому висловлені в судових дебатах доводи сторони захисту про те, що судом порушено право на захист у частині забезпечення допиту свідків, а також щодо того, що слідчий втрачає статус слідчого після передачі обвинувального акта до суду та підлягає виклику до суду як свідок є необґрунтованими.

15. Висновки суду
15.1. Передбачений ст. 17 КПК стандарт доведення поза розумним сумнівом, як зазначено в постанові Верховного Суду від 11.03.2020 р. у справі № 331/2686/16-к, означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, окрім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний із елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

15.2. Сукупність обставин, установлена судом під час судового розгляду в цій справі, виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду, окрім того, що зазначений в п. 3, 4 цього вироку злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_15 дійсно був ним учинений, і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього злочину.

15.3. Розглянувши це кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, оцінивши кожний досліджений та перевірений у судовому засіданні доказ за своїм внутрішнім переконанням із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, зваживши всі основні доводи сторін, суд уважає доведеною поза розумнім сумнівом вину ОСОБА_15 в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище за вчинення дії з використанням наданої йому влади - за прийняття рішення на користь позивача ОСОБА_21 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК (у редакції, станом на 26.04.2017 р., із змінами, внесеними згідно із Законом України № 889-VIII від 10.12.2015 р.).
Суд визнає недоведеним формулювання обвинувачення, наведене в пунктах 5.1, 5.2, що не впливає на кваліфікацію діяння, вчиненого ОСОБА_15 за ч. 3 ст. 368 КК.

16. Призначення покарання
16.1. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , суд, згідно із вимогами ст. 65 КК, ураховує особу винного та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, передбачені ч. 1 ст. 67 КК.

16.2. Щодо особи обвинуваченого, суд ураховує його вік, позитивні характеристики (т. 4, а.с. 242, т. 4, а.с. 245), те, що він розлучений, інформація про наявність утриманців, у т.ч., малолітніх дітей, у суду відсутня, раніше до кримінальної відповідальності не притягався (т. 4, а.с. 247-248), має вищу освіту (т. 3, а.с. 160), працює на посаді судді Леніського РС м. Полтава (т.5, а.с. 1-154), є військовослужбовцем, має військове звання майор юстиції (т. 16, а.с. 46-49), є ветераном ЗСУ, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (т. 4, а.с. 240, 241, 246).

16.3. Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, суд ураховує, що вчинений злочин належить до умисних корисливих корупційних злочинів. Також суд ураховує, що ОСОБА_15 учинив цей злочин, перебуваючи на посаді судді Ленінського РС м. Полтава, тобто, будучи представником судової гілки влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище. Відповідні обставини у своїй сукупності суттєво впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину у бік його підвищення. Також суд ураховує, що щирого розкаяння за вчинений злочин обвинувачений не відчуває.

16.4. Санкція ч. 3 ст. 368 КК (у редакції, станом на 26.04.2017 р, із змінами, внесеними згідно із Законом України № 889-VIII від 10.12.2015 ) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, окрім того, передбачено також обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, а також конфіскація майна. Відповідно до ст. 54 КК, засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове звання, може бути позбавлена за вироком суду цього звання.

Виходячи із засад призначення та індивідуалізації покарання, зважаючи на суспільну небезпеку корисливого корупційного злочину та об`єкт посягання, суд уважає, що для виправлення ОСОБА_15 та попередження вчинення ним нових злочинів недостатнім буде покарання у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 368 КК.

У той же час, ураховуючи особу обвинуваченого, його приналежність до суддівського корпусу та інші обставини кримінального провадження, а також те, що суспільна небезпечність вчиненого злочину є значною, оскільки злочин вчинений професійним суддею і це створює у громадян уявлення щодо наскрізної корумпованості судової системи держави, суд приходить до висновку, що у даному випадку необхідно застосувати покарання в розмірі, ближчому до середньої межі, але дещо нижчому від неї.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_15 та запобігання вчиненню ним нових злочинів необхідним і достатнім буде основне покарання за ч. 3 ст. 368 КК у виді позбавлення волі строком 7 років.

16.5. Щодо призначення додаткового покарання, суд виходить із усталеної судової практики, із урахуванням п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до ст. 55 КК, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане із посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину.

Ураховуючи ту обставину, що вчинення злочину було невід`ємно пов`язане із посадою ОСОБА_15 , із метою ефективного запобігання вчинення ним нових корупційних злочинів після відбуття основного покарання, суд уважає за необхідне застосувати у якості додаткового покарання позбавлення його права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських повноважень, строком на 3 роки.

16.6. Щодо можливості застосування як додаткового покарання конфіскації майна, то, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК, є тяжким корисливим корупційним злочином, враховуючи особу обвинуваченого та обставини кримінального провадження, суд уважає за доцільне застосувати до ОСОБА_15 конфіскацію усього належного йому майна.
16.7. Щодо застосування покарання у виді позбавлення військового звання, то оскільки обвинувачений є військовослужбовцем та має військове звання майора юстиції (т. 16, а.с. 46-48), що відповідно до ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є військовим званням старшого офіцерського складу, ураховуючи, що злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнаний винуватим, є умисним тяжким корупційним злочином, суд уважає за необхідне також призначити йому додаткове покарання, передбачене ст. 54 КК, позбавивши його вказаного військового звання.

16.8. Застосування до ОСОБА_15 положень ст. 69, 75 КК щодо призначення йому покарання нижче нижньої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 368 КК, та звільнення від відбування покарання із випробовуванням, не передбачені вказаними положеннями КК, у зв`язку із тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК, згідно із Приміткою до ст. 45 КК, належить до числа корупційних.

17. Інші питання, що вирішуються судом при ухваленні вироку
17.1. Прокурор під час судових дебатів клопотав про застосування до набрання вироком законної сили до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про можливість та необхідність зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_15 суд ураховує наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, а також те, що під час судового розгляду відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , вже на стадії судових дебатів, було застосовано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК. Застава внесена не була.

Про існування ризику щодо можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_15 від суду, зокрема, свідчать тяжкість учиненого злочину, характер призначеного судом покарання, а також установлена судом неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого під час судового розгляду та систематичне порушення ним покладених на нього КПК процесуальних обов`язків (в ухвалах суду від 04.06.2022 р., від 01.12.2022 р, від 02.06.2022 р., від 14.06.2022 р., від 20.07.2022 р.), та у зв`язку із цим, тричі накладення на нього грошового стягнення та тричі застосування приводу до зали суду.

Про існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином свідчить неодноразова, протягом одного дня, зміна обставин, які нібито перешкоджають участі обвинуваченого в судовому розгляді та продовженні судових дебатів (02.06.2022 р. одночасне перебування обвинуваченого на стаціонарному лікуванні, із вказівкою в медичній карті щодо надання медичного висновку тимчасової непрацездатності у період часу з 01.06.2022 р. по 07.06.2022 р., та його мобілізація до лав ЗСУ 02.06.2022 р.), що, як установлено ухвалою суду від 17.06.2022 р., є способом ухилення обвинуваченого ОСОБА_15 від суду.

Після застосування запобіжного заходу у вигляді застави обвинувачений заставу не вніс, допустивши при цьому порушення обов`язків, покладених на нього законом і судом в ухвалі про обрання запобіжного заходу, внаслідок чого до нього повторно застосовувався привід та накладення грошового стягнення. Внаслідок цього, та з урахуванням змісту ухваленого вироку, суд уважає, що ризик можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_15 від суду та ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у т.ч. відбуванню призначеного судом покарання, нині значно зросли.

Ураховуючи наведені ризики та особу обвинуваченого, його майновий стан та інші обставини кримінального провадження, суд уважає, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Тому із метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, обвинуваченому ОСОБА_15 необхідно змінити запобіжний захід, обравши щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили. У зв`язку з таким, його слід затримати негайно.

17.2. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 р. у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) визначено особливості застосування положень ч. 5 ст. 72 КК щодо правил зарахування строку попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК, залежно від часу вчинення конкретного злочину. Зокрема, якщо особа вчинила злочин в період із 24.12.2015 р. до 20.06.2017 р. (включно), то під час зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає положення ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК (у редакції Закону України № 838-VIII), у строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як установлено судом, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_15 був затриманий детективами НАБУ у порядку ст. 208 КПК 31.08.2017 р. о 15:08 год. (т. 6 а.с. 132-135), однак, ухвалою від 01.09.2017 р. ОСОБА_15 було звільнено з-під варти (т. 12, а.с. 22).

Таким чином, ураховуючи імперативні вимоги ст. 12 КПК та положення ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону України № 838-VIII), суд зараховує період затримання ОСОБА_15 із 31.08.2017 р. до 01.09.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

17.3. Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК, одночасно із ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання про скасування арешту майна. У зв`язку з призначенням покарання у вигляді конфіскації всього майна, накладені ухвалами від 07.09.2017 р. (т. 4. а.с. 50-51), від 08.09.2017 р. (т. 4, а.с. 48), від 05.10.2017 р. (т. 4, а.с. 47), арешти на майно скасуванню не підлягають.
17.4. Питання про долю речових доказів належить вирішити згідно ст. 100 КПК, при цьому вилучене в ході обшуку майно ОСОБА_15 , яке підлягає конфіскації в порядку виконання вироку, поверненню не підлягає.

17.5. Згідно із ч. 1 ст. 126 КПК, суд у вироку вирішує питання щодо процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У цьому кримінальному провадженні жодні експертизи проведені не були, а тому процесуальні витрати на залучення експерта відсутні та стягненню із обвинуваченого ОСОБА_15 на користь держави не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 370, 374 КПК суд

УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_15 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських повноважень, строком на 3 (три) роки, із позбавленням його військового звання майора юстиції, та із конфіскацією усього належного йому майна.

2. Строк відбування основного покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_15 .

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_15 , в тому числі два дні затримання з 31.08.2017 р. по 01.09.2017 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських повноважень, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

3. Змінити обвинуваченому ОСОБА_15 обраний щодо нього запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, затримавши його негайно в залі суду;

4. Речові докази:

- у вигляді документів, в т.ч. два екземпляри заяви про уточнення позовних вимог до позову про стягнення боргу по борговій розписці на 2 арк. кожна, відповідно залишити в матеріалах судової справи;

- грошові кошти у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень десятьма купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень із серіями та номерами: МА0270183, ЗЗ9258055, ГК5557761, БР6650074, ЛИ9975518, ВГ6655652, ЛА1380765, ЗИ4026964, ВД7805882, СЗ7479415 повернути за належністю власнику, а саме ОСОБА_24 ;

- мобільний телефон марки «IPHONE 5S», IMEI: НОМЕР_2 , в якому використовується сім-карта мобільного оператора МТС ( НОМЕР_7 ), який належить ОСОБА_15 , конфіскувати в дохід держави в порядку виконання покарання у вигляді конфіскації майна;

- мобільний телефон марки «IPHONE 5S», IMEI: НОМЕР_3 , в якому використовується сім-карта мобільного оператора МТС ( НОМЕР_8 ), який належить ОСОБА_24 , раніше переданий на відповідальне зберігання власниці, залишити за належністю власниці ОСОБА_24 .

Повернути власнику ОСОБА_15 вилучені в ході обшуку:

- дві сім-карти до мобільних телефонів IPHONE 5S та NOKIA E72;

- пластикову банківську картку Ощадбанку № НОМЕР_9 .

Зберігати названі речі й документи до набрання вироком законної сили.

5. Конфіскувати в дохід держави в порядку виконання покарання у вигляді конфіскації майна арештоване майно, яке належить ОСОБА_15 :

- автомобіль марки «Hyundai» моделі ix35 із державним номерним знаком НОМЕР_10 ;

- особисті грошові кошти в сумі 200 (двісті) доларів США, які були вилучені в ході обшуку автомобіля;

- грошові кошти у сумі 600 (шістсот) доларів США, шість банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США, серії та номери НЕ20400123Д, КК79613285В, НЕ80829458F, АА91098681Д, КД92105659А, КВ98999636К, вилучені в ході обшуку службового кабінету ОСОБА_15 ;

- грошові кошти, розміщені на рахунках у банківських установах АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 і ПАТ КБ «ПриватБанк», по якому відкрита банківська картка № НОМЕР_13 ;

- 1/2 земельної ділянки розміром 1,985 га кадастровий номер :03:001:0799, за адресою: Черкаська область, Лисянський район, смт. Лисянка.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів із дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Вищий антикорупційний суд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку підлягають негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачені та їх захисник подати клопотання про помилування.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2