Справа № 740/5778/21
Провадження № 1-кп/740/101/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині об`єднані кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756 від 24.08.2021 про обвинувачення

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манвелівка Васильківського району Дніпропетровської обл., громадянина України, раніше судимого: 19.03.2013 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.186, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, 26.07.2018 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, -

встановив:
24.08.2021 близько 09:00 години ОСОБА_11 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи повторно, з метою незаконного збагачення, з корисливого мотиву, підійшов до потерпілої ОСОБА_10 та відкрито вирвав з її рук жіночу сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 70 грн., після чого, отримавши змогу вільно розпорядитись викраденим майном, з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.08.2021 близько 09 години 20 хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи повторно, з метою незаконного збагачення з корисливого мотиву, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та почав виривати з її рук жіночу сумку, а потерпіла в свою чергу намагалася чинити нападнику опір. В цей час ОСОБА_11 усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_8 є особою похилого віку, використовуючи свою фізичну перевагу вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, різко смикнувши сумку, яку тримала в руках ОСОБА_8 в результаті чого остання впала на асфальтне покриття та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого медіального перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, що відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

В результаті вказаних дій ОСОБА_11 заволодів жіночою сумкою потерпілої ОСОБА_8 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 60 грн., мобільний телефоном марки «Lenovo» модель А316і вартістю 433,33 грн., після чого, отримавши змогу вільно розпорядитись викраденим майном, з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 493,33 грн.

Крім цього, 24.08.2021 близько 12 години 50 хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля будинку № 113, по вул. Шевченка м. Ніжина, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи повторно, з метою незаконного збагачення з корисливого мотиву, підійшов до потерпілої ОСОБА_9 та відкрито вирвав з її рук жіночу сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 116 грн., а також мобільний телефон марки «Sigma» модель X-treme PQ24 1/8 Gb, вартістю 1366,67 грн., після чого, отримавши змогу вільно розпорядитись викраденим майном, з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1482, 67 грн.

Обвинувачений ОСОБА_11 винним себе у вчинені вищевказаних злочинах, визнав частково, зокрема заперечив свою причетність до вчинення злочинів відносно потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Обвинувачений в судовому засіданні показав, що перебував в с. Сальне, посварившись з дружиною, в ранці 24.08.2021 пішов до своєї матері, хотів зібрати речі, оскільки планував поїхати до міста Дніпра. Наступного дня у нього мав бути день народження і мати запропонувала йому залишитись, але він відмовився, оскільки вже існувала домовленість про роботу, і вони разом пішли до тітки, де у неї вдома пили каву, а після вони зупинили для нього машину, і він поїхав до міста Ніжина. Прибувши на залізничний вокзал м. Ніжина, близько 11-ї години, він дізнався, що електричка до м. Києва буде лише о 14-й годині, і оскільки ще є час, вирішив погуляти по місту, зустрів свого приятеля та спілкувався з ним. Потім побачив жінку із гаманцем у сумці та вирішивши, що йому потрібні додаткові гроші підійшов до неї та вирвав сумку. Гаманець в подальшому викинув, куди саме не запам`ятав, разом з хлопцями, які підбігли та потерпілою намагалися знайти його, але не знайшли. Про те, щоб викликати поліцію не заперечував, і коли поліція приїхала, добровільно до них підійшов. Один з поліцейських у нього спитав, чи він причетний до інших двох нападів, що сталися цього дня, на що він заперечив. Коли його вже затримали, він разом із поліцейським зайшов до магазину та купив пляшку горілки, яку і випив у тому ж приміщенні магазину.

Крім того, ОСОБА_11 показав, що у нього із слідчим існувала домовленість, про те, що він візьме на себе два інші епізоди, за умови, що йому дадуть можливість зустрітись із дружиною та сином. У вересні, коли він вже був під вартою, його привозили до села і він зустрічався із своєю дружиною.

Також зазначив, що із дому з собою брав сумку з одягом та гроші, які витратив поки перебував у м. Ніжині, а також у нього був телефон. Чому вказане майно не відображено у протоколі затримання, не знає та чому потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вказують саме на нього не розуміє, можливо, так сказав їм зробити слідчий.

Норми ст.22 КПК України визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а тому суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення або захисту. За практикою тлумачення Європейським судом з прав людини національний суд має оцінити представлені йому докази і вагомість будь-яких доказів, які сторона хоче долучити до справи. Однак, суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п.1 ст.6 (mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12.07.1988, серія A №140, с.29, п.46).

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Незважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини частково, його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, підтверджується наданими та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим вона раніше не була знайома. 24 серпня 2021 року о 09 початок 10 ранку йшла з ринку «Афганець» по вул. Авіації між будинкам, людей та машин не було. У правій руці несла сумку з продуктами харчування. На зустріч їй йшов молодий чоловік, зрівнявшись з нею, він схопив за сумку, почав тягнути, вона в свою чергу стала сильніше тримати сумку, але впала на землю та почала кричати, він сумку вихопив та побіг. Оскільки стояти вона не могла, перехожі жінки допомогли їй, перетягнувши на інший бік вулиці. Останні також викликали швидку, оскільки її телефон було також вкрадено. У лікарні у неї було встановлено перелом шийки бедра і в Чернігівській обласній лікарні їй була проведена операція. Обличчя хлопця, який на неї напав, розгледіла та запам`ятала добре, маски чи шапки на ньому не було, в подальшому по фотознімках впізнала його впевнено серед інших пред`явлених осіб. Крім продуктів харчування та телефону у сумці були гроші у сумі 60-70 грн. Чи був обвинувачений в алкогольному сп`янінні стверджувати не може, оскільки не помітила;

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні зазначила, що з обвинуваченим раніше не була знайома. 24 серпня 2021 року, приблизно о 09-й годині йшла з магазину «АТБ» по вул. Авіації та повертала на вул. Шевченка,114 до свого будинку. На вулиці нікого не було, окрім молодого хлопця, який йшов за нею. Випередивши її справа, він різко вихватив у неї сумку та почав тягнути, від несподіваності вона впала, кричала та просила відати сумку. Через деякий час він повернувся до неї із сумкою, відкрив гаманець і при ній вийняв звідти всі гроші в розмірі 50 грн невеликими купюрами. Вона спитала у нього, навіщо він це робить, він відповів, що йому треба вижити, оскільки він раніше судимий і на роботу його ніхто не бере та потім він пішов. Коли прийшла до дому, хвилюючись за стан свого здоров`я, оскільки боліла рука, звернулась до лікарні того ж дня, де побачила іншу потерпілу. Медичні працівники викликали поліцію. У відділку поліції вона на фотознімках впізнала особу, яка на неї напала, оскільки дуже добре його запам`ятала за рисами обличчя - овалом лиця, зачіскою, одежею та вимовою. Хлопець був випивший.

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим раніше не була знайома, 24 серпня 2021 року, йшла до магазину «Велмарт» купити хліб. У неї була сумка, в якій знаходився гаманець та телефон. Помітила, що біля стели заводу «Сільмаш» хтось сидів, але вона тоді не звернула уваги на особу. Повертаючись із магазина, помітила, що на тому ж місці була пляшка та стаканчик. Коли минула учбовий корпус другого училища, ззаду хтось вихватив у неї сумку, обернувшись, побачила як хлопець біжить через дорогу і вона побігла за ним в сторону ЖД Клубу та кричала щоб останній віддав сумку, але не наздогнала. Потім його знову побачила, він тримав телефона і розмовляв, почала закликати людей на допомогу і двоє хлопців побігли та наздогнали його. Коли вона до них підбігла, хлопці спитали чи це її телефон, вона відповіла ствердно, потім всі разом пішли шукати її речі. Біля ЖД Клубу знайшли сумку з ключами, потім хліб, гаманець не знайшли. Далі вона викликала поліцію, і вони всі разом йшли в напрямку вул. Шевченка, тоді під`їхав наряд поліції та хлопця погрузили в машину. В поліції допитували її та хлопців, які його затримували. У міськвідділі серед наданих чотирьох фотознімків, вона впізнала обвинуваченого за рисами обличчя. Він був у спортивних штанях, футболці та носках, взуття не було. Гроші їй повернули працівники поліції. Впевнено стверджує, що обвинувачений і та особа, яка заволоділа її майном, це одна і та сама особа. Чи був він в алкогольному сп`янінні сказати не може.

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_8 від 24.08.2021, згідно якої остання просить притягнути до відповідальності невідому особу, яка близько 08 години 30 хвилин 24.08.2021 за адресою м. Ніжин, вул. Авіації, буд.19 відкрито заволоділа сумкою білого кольору, грошовими коштами в сумі 60 грн., мобільним телефоном. Під час заволодіння майном, остання впала та отримала перелом шийки бедра, вказану особу може впізнати за зростом та зовнішніми рисами обличчя (а.к.п.42);

- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього за участі понятих, спеціаліста та потерпілої від 24.08.2021, згідно якого було оглянуто територію місця події за адресою: м. Ніжин, вул. Авіації між будинками №19 та №17 та при даному огляді було виявлено, та вилучено сумку білого кольору, сліди папілярних узорів, сліди рук та деталі телефону (а.к.п.48-52);

- ухвалою слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів від 06.10.2021, протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 11.10.2021;

- висновком експерта № 140 від 24.08.2021, згідно якого, на підставі наданої медичної картки стаціонарного хворого №12475 наданої КНП «Чернігівська обласна лікарня» на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рентгенографічних знімків в кількості 2-х шт. з описом (№1363 від 07.09.2021, № б/н) на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зроблено висновок, що отримані ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості та могли утворитися в час та за обставин, а саме 24.08.2021: «остання не втрималася на ногах та в результаті впала на асфальтобетонне покриття в результаті чого отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому шийки лівого стегна» (а.к.п. 118-122);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_9 від 24.08.2021, згідно якого остання повідомляє, що невідома особа близько 13:00 години, за адресою: АДРЕСА_4 відкрито, заволоділа належним її майном, а саме білою сумкою, в якій був мобільний телефон, гроші в сумі 116 грн., особу зможе впізнати (а.к.п.57);

- протоколом огляду місця події від 24.08.2021 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_9 , згідно якого при огляді ділянки місцевості, неподалік гуртожитку АДРЕСА_5 , потерпіла розповіла та показала, де саме невідома їй раніше особа, відкрито заволоділа її майном та виявлено і вилучено грошові кошти в розмірі 116 грн. (а.к.п.63-65);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_10 від 24.08.2021 та заявою від 24.08.2021, згідно яких, остання повідомляє, що невідомий чоловік близько 09:00 години, за адресою: АДРЕСА_4 вирвав у неї з рук сумку та з гаманця забрав близько 70 грн., після чого втік в невідомому напрямку, особу зможе впізнати за обличчям (а.к.п.73,74);

- протоколом затримання ОСОБА_11 , о 14 години 10 хвилин 24.08.2021, як особи, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (а.к.п.81);

- висновком експерта від 15.09.2021 № СЕ-19/125-21/8150-ТВ, згідно якого ринкова вартість мобільних телефонів «Lenovo» моделі А316і, який перебував в повному робочому стані та мав незначні подряпини та потертості на корпусі, без зарядного пристрою та гарнітури, станом на 24.08.2021 могла становити 433,33 грн. та «Sigma» моделі X-treme PQ 1/8Gb, який перебував в повному робочому стані та мав незначні подряпини та потертості на корпусі, без зарядного пристрою та гарнітури, станом на 24.08.2021 могла становити 1366,67 грн.

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №33 від 24.08.2021, згідно якого на 17 годину 15 хвилин ОСОБА_11 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.к.п.135).

Крім цього, під час судового розгляду цього кримінального провадження обвинуваченням на підтвердження обставин вчинення злочинів 24.08.2021, були надані відомості, що отримані під час проведення за участі ОСОБА_11 слідчого експерименту від 24.08.2021.

У судовому засіданні сторона захисту наголошувала на тому, що ця слідча дія була підмінена показами обвинуваченого, а тому відповідно до вимог ст.95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати свої рішення показаннями наданими слідчому, прокурору або посилатись на них. При цьому свої аргументи обґрунтовувала постановою ВС №740/3597/17.

Відповідно до ч.1 ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч.2 ст.84 та п.3 ч.2 ст.99 КПК є документом.

Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч.1 ст.95 КПК України, у системному зв`язку із ч.2 ст.84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

Термін «показання» в контексті ч.4 ст.95 КПК України законодавець використовує для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст.95 цього Кодексу.

Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати.

Таким чином, спираючись на зміст кримінальних процесуальних норм, передбачених ст.ст. 23, 84, 95, 99, 103-105, 240 КПК України, слід відзначити, що показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст.94 КПК України.

Приписи ч.4 ст.95 КПК УКраїни про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст.95 КПК України. Тобто показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

Належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч.4 ст.95 КПК України лише такий слідчий експеримент, проведення якого здійснювалось у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчувало виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення. (Правовий висновок, висловлений в постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 14.09.2020 справа № 740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19)

Судом встановлено, що джерелом цих відомостей є: протокол проведення слідчого експерименту та електронний документ, що зберігається на носії інформації флеш-карта MicroSD, який є додатком до протоколу (а.с.89-92).

Слідчий експеримент проводився за участі ОСОБА_11 /на той час - підозрюваного/ та захисника ОСОБА_12 , під час його проведення здійснювалось фіксування його перебігу за допомогою відеокамери «Panasonic Full HD».

На початку проведення цього слідчого експерименту ОСОБА_11 , його захиснику, були роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Ці особи також були повідомленими про застосування технічних засобів фіксації перебігу відповідної процесуальної дії.

Після цього, ОСОБА_11 було поставлене запитання, чи бажає він розповісти та показати на місці як були вчинені ним напади на потерпілих. На це запитання ОСОБА_11 відповів ствердно та продемонстрував (фізично відтворив) на місцевості (вулиця, будинок, ділянка дороги) та розповів про обставини відкритого заволодіння майном потерпілих, зокрема, за адресою м. Ніжин, вул. Шевченка, поблизу буд.114, коп.4, де побачивши жінку похилого віку на відстані 30 метрів, вирішив заволодіти її сумкою, остання почала кричати, щоб він повернув ключі, він повернувся та забрав з гаманця 50 грн. та повернув речі назад, далі в м. Ніжині, по вул. Авіації поблизу будинку №19, побачивши жінку похилого віку, у нього виник мотив зірвати сумку, а також про те, що потерпіла після виривання сумки впала на землю, далі в м. Ніжині, поблизу будинку №113, де вживаючи пиво, побачив жінку із прозорою сумкою, в якому побачив гаманець та мобільний телефон, остання йшла в сторону магазину «Велмарт», дочекавшись коли остання повернеться, заволодів її сумкою, тікав через чагарники, його переслідували люди та врешті його затримали двоє молодих хлопців.

З відеозапису проведеного слідчого експерименту видно, що обвинувачений у присутності захисника, самостійно відтворює обставини вчинених злочинів. Тиску з боку працівників поліції на учасників слідчої дії не було. Свої пояснення обвинувачений надає ініціативно, детально, демонструючи механізм заволодіння речами потерпілих. Жодних заяв про можливий тиск з боку працівників поліції від обвинуваченого та його захисника не надходило.

З урахуванням викладеного, того, що слідчий експеримент був проведений у формі, що містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події, суд з урахуванням вищенаведеного правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.09.2020 у справі № 740/3597/17 (п.36 вироку), вважає, що слідчий експеримент не слід розцінювати як допит, а тому не вважає його недопустимим як доказ з огляду на зміст ч.4 ст.95 КПК України та покладає його в основу вироку.

Також на підтвердження винуватості, стороною обвинувачення були надані протоколи пред`явлення особи для впізнання від 24.08.2021 за участі потерпілої ОСОБА_8 (а.к.п.54-56), потерпілої ОСОБА_10 (а.к.п.78-80) та потерпілої ОСОБА_9 (а.к.п. 69-71), які захисник також просила визнати не допустимими доказами.

Суд встановив, що зазначені докази отримані з порушенням вимог КПК України з наступних підстав:

- по перше, закон допускає впізнання особи за фотознімками або матеріалами відеозапису за необхідності. Отже, таке впізнання можливо провести при певних умовах, наприклад, якщо особа, що підлягає впізнанню, померла, місцезнаходження її невідоме, перебуває у розшуку. Тобто, при реальній неможливості забезпечення присутності цієї особи. Між тим, слідча не зазначає причини, які стали наслідком проведення такої слідчої дії у відсутності підозрюваного, який на час проведення вказаної слідчої дії був вже затриманий;

- по друге, слідчий ОСОБА_13 , яка здійснила ці слідчі дії, не мала на це повноважень, оскільки станом на 24.08.2021, вона не входила до складу групи слідчих, яким було доручено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин у відповідності до вимог ст.86 КПК України протоколи пред`явлення особи для впізнання від 24.08.2021 за участі потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнаються судом недопустимими доказами.

В той же час не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні твердження адвоката в частині визнання недопустимим доказів: протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 11.10.2021, зокрема з підстав неправильного зазначення номеру амбулаторної карти, до якої слідчим суддею був наданий доступ та щодо неуповноваженої особи, яка цей доступ здійснила.

Суд встановив, що наявність помилки у протоколі у номері амбулаторної картки не вплинула на законність проведення доступу, і як наслідок проведення експертизи на підставі амбулаторної картки, адже з матеріалів справи, а саме з висновку експерта вбачається, що амбулаторна картка, яка йому надавалась на дослідження оформлена на ім`я стаціонарного хворого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням адреси її місця проживання, а сам протокол складений слідчим, який входив до складу групи слідчих у даному кримінальному провадженні. Підстав вважати, що рентгенівські знімки не містились в амбулаторній картці не має.

Під час оцінки цього доказу суд спирається й на висновок про застосування норм права, що був зроблений Верховним Судом у постанові від 28.01.2020, ухваленої за наслідками розгляду кримінальної справи № 359/7742/17, відповідно до якого: «Положення [статті 87 Кримінального Процесуального Кодексу України] можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи».

З огляду на це суд відзначає, що в цьому випадку механічна помилка у зазначенні номеру амбулаторної картки, не призвела та й не була спроможною призвести до порушення будь-яких прав учасників кримінального провадження.

З огляду на наведене суд не вважає наявність виявленої помилки за обставину, що тягне визнання доказу недопустимим або ж - неможливість його використання під час доказування у справі.

Щодо зауважень захисника під час дослідження у судовому засіданні речових доказів, а саме спецпакету, в якому міститься вилучені з місця події від 24.08.2021: біла сумка та рештки мобільного телефону, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України, речові докази, які отримані або вилучені слідчим, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Відповідно до ч.2 ст.106 КПК України, до складу слідчої дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.

Враховуючи те, що речові докази, які були вилучені під час проведення огляду місця події на місцевості, оглянуті, сфотографовані та описані в протоколі із зазначенням номеру спецпакету, а протокол підписаний усіма учасниками слідчої дії, тому немає підстав розглядати питання щодо недопустимості вказаних доказів, оскільки вилучення речових доказів входить до складу слідчої дії, тобто до підписаного протоколу та номер спецпакету співпадає з номером зазначеним у протоколі.

У судовому засіданні також були допитані свідки сторони захисту ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Так, свідок ОСОБА_15 суду показала, що із обвинуваченим вони проживають разом два роки і у них спільна дитина. В останнє його бачила 24.08.2021 вдома, коли вранці, близько 08-ї години початок 09-ї години, вони посварилися, і він пішов до матері. Він був тверезий та вдягнений у синій спортивний костюм, який на день народження подарувала йому мати. Після вона телефонувала його матері і питала чи дійсно він збирає речі, щоб їхати до м. Дніпра. Бачила його також у вересні, коли привозила поліція до неї в село. Тоді він перепросив у неї за сварку і повідомив, що для того, щоб з нею поспілкуватись, взяв на себе два епізоди, але що це за епізоди він не повідомляв.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що обвинувачений є похресником її чоловіка, він їй як рідний син. В останнє бачила ОСОБА_11 на день його народження. Він разом із його матір`ю були у неї вдома, пили чай та каву. Був він у неї хвилин двадцять і близько 10-ї години поїхав на автомобілі, який вона йому зупинила. Казав, що їде на роботу. Коли він виїздив то був тверезий та вдягнений у спортивний костюм чорного кольору.

Оцінка достовірності показань свідка, це процес, який відбувається в ході проведення судового розгляду справи. Оцінка достовірності показань свідка залежить від характеру показань свідка, прогалин в обґрунтуванні, логічність викладу показань тощо, від особи свідка, що має значення для оцінки його показань - наявність зацікавленості, в результатах провадження, службових, родинних взаємин з іншими учасниками процесу, його психологічні особливості, здатність сприймати і давати правдиві показання, репутація свідка, характеристика як члена суспільства тощо, від співвідношення показань свідка з іншими доказами у провадженні з метою з`ясування суперечностей або узгодженостей між ними.

Суд критично ставиться до достовірності показань свідків сторони захисту, оскільки вони є суперечливими, зокрема показання свідка ОСОБА_14 . ОСОБА_15 , щодо дня, коли вона в останнє бачила обвинуваченого - в день його народження, а також показань свідка ОСОБА_15 щодо часу коли обвинувачений пішов від неї, які в цілому не спростовують можливості обвинуваченого перебувати у місті Ніжині у час, на який вказують потерпілі, з огляду на відстань між містом Ніжином та селом Сальним, та окрім цього, не спростовують сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, показань потерпілих, які під час судового розгляду впевнено вказували на обвинуваченого, як на особу, яка вчинила щодо них злочинні дії.

Крім цього, враховуючи, що обидва свідки знаходяться в близьких стосунках із обвинуваченим, суд вважає, що існує об`єктивна ймовірність, що останні, за допомогою своїх показань, намагаються полегшити відповідальність обвинуваченого за вчинене.

Натомість показання потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під час судового слідства були послідовними та незмінними, такими, що повністю узгоджуються між собою та іншими належними та допустимими доказами, зібраними та оголошеними в судовому засіданні. Причин оговорити обвинуваченого з їхньої сторони суд не вбачає.

Достовірність показань обвинуваченого, в частині того, що епізодів злочинів щодо потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 він взяв на себе нібито за домовленістю із слідчим, спростовуються зокрема слідчим експериментом за його участі та участі його захисника.

Отже, невизнання обвинуваченим своєї вини, твердження сторони захисту про його непричетність до вчинення нападу на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та щодо не перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого, спрямований на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

На думку суду, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України, оскільки потерпіла ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого медіального перелому шийки лівої стегнової кістки, саме при падінні від раптових, несподіваних для неї агресивних та насильницьких дій обвинуваченого спрямованих на протиправне заволодіння її майном.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною та кваліфікує його дії:

- за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

- за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Згідно ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 судом встановлено - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_11 судом встановлено - рецидив злочинів, вчинення в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку .

При призначенні покарання, суд враховує особу обвинуваченого, його вік, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують та обставини, що обтяжують призначення покарання, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст.12 КК України вчинив тяжкі злочини, враховує відношення самого обвинуваченого до вчинених злочинів, будучи раніше неодноразово судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні злочини, завдана шкода потерпілим не відшкодована, досудову доповідь згідно якої, надано висновок про високі ризики вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства та виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства, наслідки вчиненого та позицію сторони обвинувачення та потерпілих.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання в виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України.

Зважаючи на те, що обвинувачений, може переховуватися від суду, усвідомлюючи, що йому призначене покарання за вчинення злочинів у виді позбавлення волі, метою забезпечення належної його процесуальної поведінки та забезпечення в подальшому виконання вироку, запобіжний захід обраний ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набранням вироку законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_16 , з 24.08.2021.

Питання про долю речових доказів підлягають вирішенню відповідно ст.100 КПК України.

Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

- за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту його затримання, а саме з 24.08.2021.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме:

- сумку білого кольору жіночого типу з ручкою, яка поміщена до пакету № 72488803 та рештки мобільного телефону марки «Lenovo» моделі А316і, повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

- грошові кошти в сумі 116 грн., які відповідно до розписки знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілої ОСОБА_17 залишити в розпорядженні останньої;

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1