28.03.2022
Справа № 331/1975/21
Провадження № 1-кп/331/152/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» березня 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції із ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» та із захисником ОСОБА_5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000130 від 03.03.2021 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтоване тим, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, оскільки ризики не зменшились, а підстави, за яких було обрано запобіжний захід не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання, звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор, нічим не підтверджені, обвинувачення не доведено, на його утриманні перебувають чотири особи похилого віку та дружина, які в умовах воєнного стану потребують підтримки та піклування.

Захисник адвокат ОСОБА_5 також заперечувала проти задоволення заявленого прокурором клопотання, підтримала клопотання свого підзахисного за викладеними ним мотивами та обґрунтуванням. Також зазначила, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, ризики, на які посилається прокурор, втратили свою актуальність та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Обвинувачений має постійне місце проживання, де мешкає разом із дружиною, має міцні соціальні зв`язки, він не має наміру переховуватись від суду. Просила суд змінитизапобіжний захід відносно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши клопотання прокурора та обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, термін дії якої закінчується 04.04.2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду даного питання суд своєю вмотивованою ухвалою продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину з метою отримання доходу незаконним шляхом, за який законом передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, інкримінований йому злочин вчинений в громадському місці у денний час доби, що значно підвищує суспільну небезпечність кримінального правопорушення. Офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного та законного джерела доходу, інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинено в період невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2020 року, що свідчить про його схильність до вчинення корисливих кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим наявний ризик того, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування.

При цьому, в судовому засіданні прокурором також доведено ризик можливого переховування обвинуваченого від суду, оскільки обвинувачений після вчинення злочину намагався зникнути з місця вчинення злочину, був затриманий лише завдяки діям правоохоронних органів, не має стійких соціальних зв`язків,які б могли запобігти настанню встановленого ризику, зокрема, не одружений, дітей на утриманні не має, не має власної родини, що свідчить про обґрунтованість припущень щодо можливого переховування обвинуваченого з метою уникнення можливого покарання.

За наявності існування двох очевидних ризиків, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.
Посилання сторони захисту щодо міцності соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність дружини, місця проживання, хоч і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Тому в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слідвідмовити з наведених вище підстав у зв`язку з його необґрунтованістю.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема і запобіганню спробам переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись в місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб по 27 травня 2022 року включно в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1