Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/332/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2022 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишнівка Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості, підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 13 години 40 хвилин 22 липня 2022 року до 13 години 40 хвилин 19 вересня 2022 року, без визначенням розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2022 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 13 години 40 хвилин 22 липня 2022 року до 13 години 40 хвилин 19 вересня 2022 року, без визначенням розміру застави.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що 30 квітня 2018 року, близько 22 годин 00 хвилин, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшли до огородженої та охоронюваної території складських приміщень, яка розташована по АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_9 , далі пройшли до території складських приміщень, де були помічені охоронцем ОСОБА_10 , після цього у ОСОБА_8 та невстановлених слідством осіб виник умисел на скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, а саме запчастинами з вантажних автомобілів, що там знаходилися та електроінструментом з складських приміщень, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я до охоронця - ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій раптового виниклий злочинний умисел, розуміючи, протиправність своїх дій, ОСОБА_8 , маючи на меті залякати ОСОБА_10 , для подальшого здійснення безперешкодного доступу до майна, яким він з невідомими особами мав на меті заволодіти, підійшов до нього та під погрозою вбивства наказав, щоб той відчинив ворота, які слугують входом на вказану території, висловлюючи її словесно та демонструючи всім своїм видом та тоном голосу про серйозність своїх намірів, змусив ОСОБА_10 відчинити вказані ворота. Після чого ОСОБА_8 разом з невстановленими слідством особами, продовжуючи свої злочинні дії, на автомобілі подібному до легкового позашляховика, невстановленої марки, кольору та реєстраційних номерів, під`їхав до в`їзду на територію вказаних складських приміщень та зупинившись біля ОСОБА_10 , наказав, йому покинути територію охоронюваних ним складських приміщень, знову ж таки пригрозивши йому тим, коли він це не зробить або ж повідомить когось про те, що коїться, то він негайно ж позбавить його життя, висловлюючи свою погрозу словесно та демонструючи свій намір вбивства своїм видом та тоном голосу, змусивши таким чином ОСОБА_10 бігти з території складських приміщень. В подальшому ОСОБА_8 , разом з невстановленими слідством особами, на автомобілі подібному до легкового позашляховика, невстановленої марки, кольору та реєстраційних номерів, проїхали на територію складських приміщень за вищевказаною адресою, продовжуючи свої злочинні дії , діючи умисно, повторно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, виявили на вантажних автомобілях, демонтували та викрали:

- з вантажного автомобіля марки «MAN» модель 26.414 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 дві акумуляторні батареї марки «Ista» потужністю 190 ампер, сірого кольору вартістю 10 600 грн.;

- з вантажного автомобіля марки «RENAULT» модель MAGNUM сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 - дві акумуляторні батареї марки «BOSH» потужністю 190 ампер, сірого кольору, вартістю 14 000 грн.;

- з вантажного автомобіля марки «MAN» модель F 2000 оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 - дві акумуляторні батареї марки «Омега 7» потужність 200 ампер, чорного кольору, вартістю 9100 грн., які належать ОСОБА_9

- з вантажного автомобіля марки MAN модель TGA 18.480 реєстраційний номер НОМЕР_4 - дві акумуляторні батареї марки «SADA SP -200», потужністю 200 ампер, чорного кольору, вартістю 12 000 грн., які належать ОСОБА_11 .

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном ОСОБА_8 разом з невстановленими слідством особами, поряд з вантажними автомобілями виявили та викрали:

- інверторний зварювальний апарат марки «Kaiser MIG-300», жовтого кольору, вартістю 6 500 грн.;

- кутову шліфувальну машинку марки «HiTachi», зеленого кольору, вартістю 2 050 грн., які належать ОСОБА_9 .

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном ОСОБА_8 разом з невстановленими слідством особами попрямували до складського приміщення де через незачинені вхідні двері проникли до його середини й виявили та викрали:

- кутову шліфувальну машинку марки «Макіїа» синього кольору, вартістю 1 900 гри., яка належать ОСОБА_9 .

Викрадене майно ОСОБА_8 разом з невстановленими слідством особами, обернули у свою власність та розпорядились ним на власний розсуд як особистим.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 разом з невстановленими слідством особами, завдали майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на загальну суму 31 364 гривень.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним у розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням в інше сховище, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України.

17.05.2018 по даному кримінальному провадженню ОСОБА_8 на підставах та у порядку, передбаченому КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.05.2018, о 10 годині 49 хвилин ОСОБА_8 перетнув державний кордон, а саме покинув територію України в пункті пропуску Бориспіль в напрямку м. Варшава Республіка Польща.

09.06.2018 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в розшук та досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене.

17.01.2022 у зв`язку з необхідністю у проведенні слідчих розшукових дій досудове слідство у кримінальному провадженні було відновлено.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що підозрюваному не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним; вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, сукупність обставин, в яких підозрюється ОСОБА_8 , та його особистість істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, що ускладнить і затягне досудове розслідування.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою звільнити з-під варти ОСОБА_8 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що у зв`язку з неналежно проведеною процедурою повідомлення про підозру ОСОБА_8 , він не набув статусу підозрюваного, тому всі наступні етапи кримінального провадження стосовно нього вважаються такими, що відбулися з порушенням норм КПК. Беручи до уваги те, що підзахисний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вина не доведена, не набув статусу підозрюваного, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами вважає утримання ОСОБА_8 під вартою незаконне, а затримання не обґрунтоване, жоден ризик передбачений статті 177 КК України не доведений.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом ВП №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області 02.05.2018 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180, кваліфікація - ч.3 ст.187 КК України.

06 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Повідомлено про підозру ОСОБА_8 08 травня 2018 року о 09 год. 54 хв. у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, що підтверджується копіями опису вкладення до листа і фіскального чеку про надіслання її поштою 08.05.2018 року та відміткою про вручення повідомлення про підозру 17 травня 2018 року о 14 год. 15 хв. матері останнього ОСОБА_12 .

Крім того, 22 липня 2022 року вказане повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, також вручено особисто ОСОБА_8 та його захиснику.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.05.2018 року о 10 год. 49 хв. ОСОБА_8 перетнув державний кордон, а саме покинув територію України в пункті пропуску « Бориспіль»-Д» в напрямку м. Варшава Республіка Польща. 09.06.2018 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в розшук та досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

17.01.2022 року у зв`язку із необхідністю у проведення слідчих розшукових дій досудове слідство у кримінальному провадженні було відновлено.

Крім того як встановлено у судовому засіданні апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_8 також в Кіровському районному суду міста Кропивницький перебуває на розгляді кримінальне провадження за ч.3 ст.187 КК України по якому останній було оголошено в міжнародний розшук. Та проведена процедура екстрадиції із республіки Польща.

В липні 2022 року Кіровським судом міста Кропивницький обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою на 2 місяці та поміщено до СІЗО міста Кропивницький.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 12 років із конфіскацією майна, вказаний злочин є умисним, особливо тяжким, що посягає на суспільні інтереси проти відносин власності, які виступають основним безпосереднім об`єктом та життя чи здоров`я потерпілого, які є найвищою соціальною цінністю, та є обов`язковим додатковим об`єктом.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.05.2018 року; протоколом огляду місця події від 02.05.2018 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 02.05.2018 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 03.05.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.05.2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.05.2018 року за участю свідка ОСОБА_10 .

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінальних правопорушень, по яким оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; можливість підозрюваним впливати на свідків та потерпілого, які в судовому засіданні ще не допитувалися, оскільки маючи можливість вільного пересування та контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків та потерпілого з метою примушення до надання неправдивих даних щодо вчинення ним кримінальних правопорушень з метою уникнення від кримінальної відповідальності; можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Крім, того слідчим суддею правильно враховано, що підозрюваний не дотримується загальноприйнятих правил поведінки в суспільстві, не має законного джерела одержання доходу та зможе переховуватись від слідства, про що свідчить перетин ним державного кордону України через декілька днів після вчинення можливого кримінального правопорушення. Існування відносно ОСОБА_8 більше трьох кримінальних проваджень, в яких йому повідомлено про підозру, та наявність факту тривалого переховування від слідства за межами території України свідчать про те, що інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на початковому етапі досудового розслідування не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, адже застосування до ОСОБА_8 по іншому кримінальному провадженню ухвалою Ленінського районного суду м. Кропивницький від 16.03.2018 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено раніше обрану міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000044, не завадило підозрюваному ОСОБА_8 вчинити нове можливе кримінальне правопорушення, та в цілому не може гарантовано запобігати зазначеним вище ризикам.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєні злочину пов`язаному із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого, тому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено на даному етапі досудового розслідування.

Доводи захисника в апеляційній скарзі щодо того, що неналежно проведено процедуру повідомлення про підозру ОСОБА_8 , тому він не набув статусу підозрюваного, є неогрунтованими та безпідставними, оскільки стороною обвинувачення виконано вимоги положень статті 278 КПК України Кримінального процесуального кодексу України щодо вручення письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, оскільки його неможливо було вручити в день його складення через виїзд ОСОБА_8 за межі території України та невідомого фактичного місця його перебування.

Крім того, ОСОБА_8 був затриманий в Республіка Польща та був екстрадований на територію України по іншому кримінальному провадженню, яке перебуває на розгляді в Кіровському районному суді міста Кропивницький, по якому був оголошений в міжнародний розшук та була проведена процедура екстрадиції та він був екстрагований на територію України, та по якому йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, тобто по даному кримінальному провадженню останній не затримувався. Крім того згідно матеріалів клопотання останній оголошувався в розшук по даній справі лише на території України, в міжнародний розшук не оголошувався.

По даній справі прокурор звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після з`ясування що останній екстрагований на територію України по іншій справі та було прокурором встановлено що останній перебуває в СІЗО міста Кропивницький.

Крім того, доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що наявність ризиків зазначених в клопотанні, передбачених ст.177 КПК України не доведено, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, навіть з урахуванням того, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та посередньої характеристики, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із даним розміром застави, який на даний час не може бути зменшений.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 13 години 40 хвилин 22 липня 2022 року до 13 години 40 хвилин 19 вересня 2022 року, без визначенням розміру застави залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)