Справа № 504/3875/19
Провадження № 1-і/504/2/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000845 від 28.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно о 01.00 год. 27.07.2019 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою відпочинку прийняли рішення направитися на пляж «Лузанівка» в м. Одесі. Під час руху в автомобілі таксі ОСОБА_7 зателефонувала особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та повідомила, що йому потрібна допомога та надала вказівку швидко приїхати до АЗС «Алькор», яка розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, вул. Семена Палія, буд. 25-А.

Прибувши до вказаного місця на АЗС «Алькор» ОСОБА_4 , спільно з іншими особами вийшли з автомобілю та чекали особу, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження. Через декілька хвилин прибула вищевказана особа, яка відразу направилась на подвір`я автосалону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де вже перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Знаходячись на подвір`ї автосалону, приблизно о 01.30 год. 27.07.2019 року особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшла до ОСОБА_11 та стала напроти нього. ОСОБА_4 став по правий бік від останнього, а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 оточили ОСОБА_11 з різних сторін.

Далі особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, почала конфліктувати з ОСОБА_11 та реалізуючи свій злочинний намір, раптово нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_11 , від якого останній, втративши рівновагу, почав падати назад.

Відразу після удару особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин з ОСОБА_11 , знаходячись з правої сторони від останнього, діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий спільний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, правою рукою наніс удар в область правої скроневої частини голови ОСОБА_11 .

Внаслідок спільних дій, а саме нанесення двох ударів ОСОБА_4 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_11 втратив рівновагу та впав з висоти власного зросту та тверду асфальтовану поверхню, втративши свідомість.

27.07.2019 року о 06.30 год., після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 був доставлений до КУ «ООКЛ», де ІНФОРМАЦІЯ_3 о 06.20 год. констатовано смерть останнього від отриманих тілесних ушкоджень.

На підставі підсумків комісійної судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_11 знаходиться у причинному зв`язку із закритою черепно - мозковою травмою у вигляді синців та садин голови, крововилива у м`які тканини лобно-скронево-тімено-потиличної ділянки голови, перелома правої скроневої кістки, крововилива під тверду (субдуральний) та під м`які (субарахноїдальні) мозкові оболонки, головного мозку, множинних забоїв та розмізчень полюсів та нижньої поверхні лобних часток, правої скроневої частки головного мозку, внутрішньошлуночкових крововиливів. Дана травма привела до розвитку набряку головного мозку, який і став безпосередньо причиною смерті.

Таким чином, комплекс всіх вище перелічених ушкоджень знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_11 .

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.12.2019 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому неодноразово продовжено судом по 23.04.2022 включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд продовжити дію раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, ризики, враховані судом при обрані вказаного запобіжного заходу не зменшилися та залишаються актуальними даний час.

Обвинувачений та його захисник, адвокат ОСОБА_5 заперечували та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України встановлено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи, що головуючий суддя у справі №504/3875/19 ОСОБА_13 (у зв`язку з перебуванням у відпустці) не може взяти участь у судовому засіданні з розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, тому останнє передано на розгляд судді ОСОБА_1 , який визначений в порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України, з урахуванням положень п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень п."С" ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час досудового розслідування та судового провадження стало доведення перед судом ризиків передбачених, п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того що, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, для застосування обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Інші істотні обставини, які б мали бути враховані судом при визначенні можливості зміни запобіжного заходу стороною захисту не наведені.

Доказів, наявності важких захворювань та захворювань психічного характеру у обвинуваченого у теперішній час у справі не має.

Суддя розглянувши клопотання встановив, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд вважає, що встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тому суддя приходить до висновку щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177,331,369,392 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 задовольнити.

В задоволенні клопотання представника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на шістдесят діб.

Строк дії ухвали починається з 15.04.2022 року та припиняє свою дію 13.06.2022 року включно.

Ухвалу для організації її виконання направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань, Доброславської окружної прокуратури Одеської області для здійснення належного контролю.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1