В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року смт Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Магдалинівка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000082 від 07.06.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, українки, громадянки України, не працюючої, має середню освіту, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

?24.04.2020 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. У відповідності ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік, іспитовий строк покарання ОСОБА_4 закінчився, але судимість в установленому законом порядку не знята, оскільки ОСОБА_4 ухилилася від відбування покарання з випробуванням;

?30.10.2020 року ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року приведено у відповідність до вимог чинного на час розгляду подання Кримінального кодексу України, визнано ОСОБА_4 засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді 2 (двох) років обмеження волі;

?16.09.2021 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, засудженій скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2020 року на 2 роки обмеження волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.06.2021 року о 13.50 год ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні перукарні «Стиль», яка розташована в смт Магдалинівка по вул.. Центральна, 18-г Магдалинівського району Дніпропетровської області, в ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, достовірно знаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно таємно, шляхом вільного доступу, викрала гроші в сумі 400 грн., які належать ОСОБА_5 , чим спричинила матеріальний збиток. Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, а викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд в корисливих для себе цілях.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ст.. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

ОСОБА_4 будучи засуджена Магдалинiвським районним судом Дніпропетровської областi за ч. 1 ст. 185 КК України, до 1 (одного) року позбавлення волi. У вiдповiдностi до ст. 75 КК України звiльнено вiд вiдбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, на шлях виправлення не стала та знову вчинила корисливий злочин. 23.10.2021 року близько 11:00 години, бiльш точного часу досудовим розслiдуванням не надалось можливим встановити, ОСОБА_4 , перебуваючи в примiщенi житлового будинку належного ОСОБА_6 , котрий розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в ходi раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслiдуючи корисливий мотив, усвiдомлюючи протиправнiсть своєї поведiнки, достовiрно знаючи, що за її дiями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, шляхом вiльного доступу, викрала бувший у використаннi мобiльний телефон марки «SAМSUNG» Galaxy А 01, належний ОСОБА_6 . Заволодiвши викраденим ОСОБА_4 , з мiсця скоєння кримiнального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпiлiй ОСОБА_6 , матерiальний збиток на суму 2125 тис. гривень 00 копiйок.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майні (крадіжка) вчинена повторно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення не оспорювала. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , в судове засідання не прибули, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу за їх відсутності, просять призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 на розсуд суду.

За думками прокурора та обвинуваченої проведення засідання можливе без участі потерпілих, не вважали їх явку необхідною, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за відсутності потерпілих.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Також, суд враховує, що обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває; проживає без реєстрації в с. Водяне, Магдалинівського району Дніпропетровської області, посередньо характеристику за місцем проживання, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, що свідчить про те, що оточуюча її обстановка у побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченої до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; її поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставини, той факт що ОСОБА_4 вироком від 24.04.2020 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області була засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. 30.10.2020 року ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року приведено у відповідність до вимог чинного на час розгляду подання Кримінального кодексу України, визнано ОСОБА_4 засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді 2 (двох) років обмеження волі. 16.09.2021 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, засудженій скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2020 року на 2 роки обмеження волі. ОСОБА_4 самостійно до місця відбування покарання не з"явилась. Не відбутий строк покарання складає 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно до ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають 2 дні обмеження волі. Таким чином за правилами ст.72 КК України невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі становить 1 рік.

Статтею 73 КПК України визначено порядок обчислення строків покарання. Строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Отже, суддя дійшов висновку про необхідність призначення остаточного покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків згідно зі ст. 71 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69, чи норм ст. 69-1 даного Кодексу до обвинуваченої, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме повернути власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати виннуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 72 КК України невідбутий строк покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі перевести в 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, призначеним Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді одного (1) року одного (1) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення :

-судово-товарознавчої експертизи 150 гривень 00 копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy А-01, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкі АДРЕСА_2 залишити останній як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1