Справа №308/470/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника потерпілих ОСОБА_11 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 18.06.2015 р. про обвинувачення:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сопів, Коломийського району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, раніше судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 та ч. 1 ст. 153 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не працюючого, раніше судимого,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 та ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000218 від 18.06.2015 р. щодо вчинення ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 та ч. 1 ст. 153 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 та ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_6 , заперечили проти призначення справи до судового розгляду та заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти призначення справи до судового розгляду та клопотали про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_12 вказує про те, що йому не були надані копії матеріалів досудового розслідування, незважаючи на заявлення клопотань під час досудового розслідування.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх представник ОСОБА_11 в судовому засідання вважали за можливе призначити вказаний обвинувальний акт до судового розгляду.

Від потерпілої ОСОБА_14 на адресу суду надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без її участі, у зв`язку з сімейними обставинами не може бути присутня.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ наданих в інформаційному листі "Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає ст.ст.291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Даний обвинувальний акт вимогам зазначеної статті не відповідає.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ст.291 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

При цьому формулювання обвинувачення, окрім вказівки статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується підозрюваний, обов`язково має містити зазначення місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів, тобто обвинувачення слід формулювати так, щоб не було упущено жодну із вказаних істотних обставин вчинення злочину і водночас без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі та є зайвими подробицями.

Відповідно до вказаного обвинувального акту вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме, що ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, (матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_15 та невстановлених осіб виділено в окреме провадження), маючи на меті здійснення торгівлі людьми та незаконної угоди щодо передачі людини, в цілях її подальшої сексуальної експлуатації, спланувавши наперед свої дії, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, на протязі з квітня 2015 року по 31 липня 2015 року підшуковував молодих дівчат громадянок України, які перебували в уразливому стані, та вербував останніх для їх подальшого використання у сфері надання сексуальних послуг в нічних клубах м. Малага в Іспанії. Так, ОСОБА_12 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, познайомившись 22 квітня 2015 року в одному з кафе барів, що розташоване в центрі м. Мукачево Закарпатської області з громадянкою України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та встановивши у ході розмови, що ОСОБА_10 внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних її скрутним матеріальним становищем, а саме: відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявності на утриманні малолітньої доньки, таким чином переконавшись у тому, що вона перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину та умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, з використанням обману, запропонував ОСОБА_10 заробляти значні суми грошей працюючи барменом або офіціантом в нічних клубах Іспанії. Таким чином ОСОБА_12 повідомив неправдиву інформацію, чим умисно ввів в оману ОСОБА_10 і в такий спосіб впливав на її свідомість намагаючись викликати у неї інтерес до його пропозиції та отримати від неї згоду на виїзд до Іспанії, хоча насправді він мав на меті вивезти останню в Іспанію, з метою її подальшої сексуальної експлуатації, тобто вербував ОСОБА_10 для експлуатації у сфері надання оплатних сексуальних послуг на території Іспанії.

У подальшому, 15 травня 2015 року ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_10 та її подругою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в кафе - піцерії «Деліція», що розташоване за адресою : м. Ужгород, пр. Свободи, 45, де на початку розмови знову запропонував їм роботу офіціантами або барменами в нічних клубах Іспанії, а в подальшому, дізнавшись про те, що ОСОБА_9 є неповнолітньою, а також їх спільна подруга ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка також виявила бажання виїхати на роботу за кордон, внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних їх скрутним матеріальним становищем, тобто відсутністю роботи, постійного джерела доходів, хворих батьків, наявності на утриманні у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 малолітніх дітей, і таким чином знову переконавшись у тому, що вони перебувають в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину та умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, шляхом повідомлення інформації про можливість хорошого, без проблемного і забезпеченого життя, якого можна легко досягнути заробляючи більш значні суми грошей працюючи повіями, таким чином впливав на їх свідомість намагаючись викликати у них інтерес до зайняття проституцією та отримати від них згоду на таку діяльність, тобто вербував їх для експлуатації у сфері надання оплатних сексуальних послуг у нічних клубах м. Малага в Іспанії.

При цьому, під час указаної зустрічі ОСОБА_13 пояснив, що його знайомий з м. Львів, а саме ОСОБА_12 має в Іспанії знайомого власника нічного клубу, де дівчата з України надають сексуальні послуги за гроші і таким чином заробляють багато грошей. Також пояснив, що через деякий час вказаний знайомий приїде в Україну, де вони зустрінуться разом та додатково обговорять умови виїзду за кордон та їх працевлаштування повіями в борделі, де вони будуть надавати оплатні сексуальні послуги. Крім того, ОСОБА_13 пояснив, що їм нададуть житло, а саме квартиру, де вони будуть проживати, сексуальні послуги за гроші вони будуть надавати в готелі, у них буде мінімум шість клієнтів на добу, харчуватись будуть в ресторанах, їх будуть охороняти і в них не виникне там ніяких проблем так як вони будуть працювати офіційно, тому що там проституція легалізована. Також ОСОБА_13 пояснив, що вони особисто зроблять для них всі необхідні документи для виїзду за кордон, а саме закордонні паспорти та візи, після чого оплатять їх поїздку в Іспанію, де останні надаючи сексуальні послуги за гроші в борделі відпрацюють вказані витрати та повернуть їм їх.

У подальшому, 20 травня 2015 року ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, продовжуючи свою злочинну діяльність повторно зустрівся з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в кафе - піцерії «Деліція», що розташоване за адресою : м. Ужгород, пр. Свободи, 45, де продовжив вербувати останніх виїхати на роботу в Іспанію, для надання сексуальних послуг за гроші, маючи на меті їх подальшу сексуальну експлуатацію в нічних клубах м. Малага в Іспанії, тобто продати останніх сутенерам, для використання в секс індустрії та зайнятті проституцією.

Того ж дня, ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, продовжуючи свою злочинну діяльність, на автомобілі марки ВАЗ 21113, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 відвіз ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з м. Ужгород в м. Львів, на зустріч з ОСОБА_12 , для того щоб детальніше обговорити умови їх виїзду та роботи повіями в нічних клубах Іспанії. На вказаній зустрічі ОСОБА_12 використовуючи уразливий стан дівчат та використовуючи вказаний факт у своїх протиправних цілях, продовжив вербувати останніх виїхати на роботу в Іспанію, для надання сексуальних послуг за гроші, знову розповів зазначеним дівчатам про умови та оплату праці повіями в нічних клубах м. Малага в Іспанії. Крім того, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 пояснили, що за надання сексуальних послуг від одного клієнта вони будуть отримувати по 200 250 євро, при цьому половину суми вони будуть віддавати власнику нічного клубу в якому будуть працювати. Після чого, отримавши від ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та неповнолітньої ОСОБА_9 згоду на виїзд в Іспанію для зайняття проституцією, ОСОБА_12 знову підтвердив свої наміри про надання допомоги останнім по оформленню всіх необхідних документів для виготовлення закордонних паспортів та віз для виїзду за кордон.

Крім того, 25 травня 2015 року ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Львів, де дізнавшись про те, що ОСОБА_14 внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних її скрутним матеріальним становищем, тобто відсутністю роботи та постійного джерела доходів, виявила бажання виїхати на роботу за кордон, і таким чином переконавшись у тому, що вона перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину та умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, шляхом повідомлення інформації про можливість хорошого, без проблемного і забезпеченого життя, якого можна легко досягнути заробляючи значні суми грошей працюючи повією за кордоном, таким чином впливав на її свідомість намагаючись викликати у неї інтерес до зайняття проституцією та отримати від ОСОБА_14 згоду на таку діяльність, тобто вербував її для експлуатації у сфері надання оплатних сексуальних послуг у нічних клубах м. Малага в Іспанії. Під час зустрічі ОСОБА_12 так само розповів ОСОБА_14 про умови та оплату праці повією в Іспанії, а також пояснив, що він особисто зробить для неї всі необхідні документи для виїзду за кордон, а саме закордонний паспорт та візу, після чого оплатить її поїздку в Іспанію разом з іншими дівчатами, де останні надаючи сексуальні послуги за гроші в борделі відпрацюють вказані витрати та повернуть йому їх.

Після отримання згоди ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 на виїзд за кордон, ОСОБА_12 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою та разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, під час наступних неодноразових зустрічей з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , що мали місце 29 травня 2015 року, 02, 11 та 15 червня 2015 року, 08 та 28 липня 2015 року у м. Львів, разом з останніми відвідували Управління Державної міграційної служби у Львівській області, туристичні фірми, візові центри та консульські установи, де за власні кошти виготовили всі необхідні документи та надали допомогу для отримання ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 закордонних паспортів, віз для виїзду за кордон та інші необхідні документи, які дівчата у подальшому мали відпрацювати в Іспанії, і таким чином втягнули їх в боргову кабалу.

Крім того, у період з 20 травня 2015 року по 31 липня 2015 року, під час неодноразових зустрічей в м. Львів, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 неодноразово пропонували ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 надавати їм сексуальні послуги, для того, щоб вищевказані жінки звикли до своєї майбутньої роботи по наданню сексуальних послуг та навчились поводитись з клієнтами.

Таким чином, після отримання згоди ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 на виїзд за кордон для зайняття проституцією, ОСОБА_12 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою та разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, виготовили за власні кошти всі необхідні документи для виїзду за кордом, а саме 22 травня 2015 року закордонні паспорти для ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також 25 травня 2015 року для ОСОБА_14 та 16 липня 2015 року виготовили всім дівчатам візи Литовської Республіки, а також 06 липня 2015 року виготовили всім дівчатам страхові поліси ТДВ «СК«Київ Ре».

Далі, після виготовлення всіх необхідних документів, ОСОБА_13 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, ранком 30 липня 2015 року на електропоїзді сполученням «Ужгород Львів» відвіз ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з м. Ужгород в м. Львів, де разом з ОСОБА_12 посилив їх в квартирі АДРЕСА_4 , яку ОСОБА_12 винайняв подобово.

Після чого, ранком 31 липня 2015 року ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, організував виїзд ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 в Іспанію, з метою їх подальшої сексуальної експлуатації, а саме перевіз їх на маршрутному автобусі сполученням «Львів Шегині», реєстраційний номер НОМЕР_2 із залізничного вокзалу м. Львів до митного кордону України, а саме до пункту пропуску „Шегині ІНФОРМАЦІЯ_8 , з метою перетину державного кордону України та Польщі, де роздав дівчатам їх закордонні паспорти з візами та страхові поліси. Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_12 посадив ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 в мікроавтобус марки «RENAULT», моделі «TRAFIC», білого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_16 , якого попросив перевезти зазначених дівчат через пункт пропуску „Шегині на територію Польської Республіки, де останні його мали зачекати, так як ОСОБА_12 вирішив перейти зазначений пункт пропуску у пішому порядку. У свою чергу, ОСОБА_12 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, на території Польської Республіки мав намір передати вищевказаних дівчат за грошову винагороду невстановленій органом досудового розслідування особі, для подальшої сексуальної експлуатації в нічних клубах Іспанії. Однак, того ж дня о 12 годині 30 хвилин, після проходження митного та прикордонного контролю, їх було затримано на зоні митного контролю пункту пропуску „Шегині ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 30 липня 2015 року, приблизно о 16 годині ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні ванної кімнати квартири АДРЕСА_4 , яку ОСОБА_12 винайняв подобово, умисно почав чіплятись до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , маючи намір вступити з нею в статеві зносини, однак після отримання відмови, ОСОБА_12 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, застосував фізичне насильство до потерпілої ОСОБА_8 , а саме розвернув її задом до себе та із застосуванням сили зігнув її тулуб до низу паралельно підлоги, після чого, продовжуючи свої насильницькі дії направлені на задоволення статевої пристрасті, всупереч волі потерпілої ОСОБА_8 , вступив з нею в статеві зносини неприродним способом у приміщенні ванної кімнати вищевказаної квартири.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом проведення заборонених операцій в сфері обігу наркотичних засобів та добре усвідомлюючи незаконність своїх дій, при невстановлених слідством обставинах, часі та місці, незаконно придбав без мети збуту від невстановленої слідством особи 21,4228 грам подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області № 18/418 від 13.08.2015 року має анатомо морфологічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 20,3549 грам, яку у подальшому незаконно зберігав без мети збуту у підсобному приміщенні гаражного приміщення, що розташоване на території двору будинку АДРЕСА_5 до 16 години 15 хвилин 31 липня 2015 року, тобто до моменту виявлення вищевказаної кількості канабісу працівниками міліції під час проведення обшуку.

Відповідно до вказаного обвинувального акту вказаним фактичним обставинам кримінального правопорушення, вказана правова кваліфікація, у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 1 ст. 153 КК України, та у вчиненні ОСОБА_13 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 149 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, згідно обвинувального акта умисні дії громадянина ОСОБА_12 кваліфіковані за ч. 2 ст. 149 КК України, як торгівля людьми та здійснення іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, вербування, переміщення людини, вчинені з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, вчинені щодо неповнолітньої та щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 1 ст. 153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства; а умисні дії громадянина ОСОБА_13 кваліфіковані за ч. 2 ст. 149 КК України, як торгівля людьми та здійснення іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, вербування, переміщення людини, вчинені з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, вчинені щодо неповнолітньої та щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Однак, вказані в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення суперечать вказаній в обвинувальному акті правовій кваліфікації. Крім того, правова кваліфікація не є чітко визначеною з урахуванням положень статей Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що при складанні обвинувального акту вказано ознаки підозри та не сформульоване обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2ст.149 КК України, та не сформульоване обвинувачення ОСОБА_13 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не вказано ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін злочину, їх кваліфікуючі ознаки що є порушенням п.5ч.2ст.291 КПК України та унеможливлює подальший розгляд справи.

Так, ч.2 ст.149 КК України передбачає відповідальність за торгівлю людьми або здійснення іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, а так само вербування, переміщення, переховування, передача або одержання людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману, шантажу чи уразливого стану особи, вчинені щодо неповнолітнього або щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища, або особою, від якої потерпілий був у матеріальній чи іншій залежності, або поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого чи його близьких, або з погрозою застосування такого насильства.

Ч. 1 ст. 309 КК України передбачає відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Всупереч п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, який складений відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не містить формулювання обвинувачення останнім, тобто короткий опис кримінального правопорушення у вчиненні якого вони обвинувачується, із зазначенням способу, мотивів його скоєння та інших обставин, що мають значення для правильної кваліфікації їх дій за ч.2 ст. 149 КК України, та ОСОБА_13 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, торгівля людьми - це незаконна безповоротна передача особою (продавцем) хоча б однієї людини та відповідне її одержання іншою особою (покупцем) за грошову винагороду або шляхом обміну на коштовності, дорогоцінні метали, певне майно без участі грошового еквівалента. Діяння у цій формі треба вважати закінченим з моменту одержання покупцем людини або з моменту встановлення щодо потерпілого фактичного володіння з боку особи, якій він був переданий.

Під здійсненням іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, слід розуміти інші, крім торгівлі людьми, випадки передачі людини однією особою та її одержання іншою особою на підставі незаконної угоди. Така передача може бути як безповоротною, так і на певний строк. Як і при торгівлі людьми, діяння у цій формі буде закінченим з моменту одержання людини іншою особою або з моменту встановлення над потерпілим фактичного володіння особою, якій він був переданий.

Вербування людини - це дії, пов`язані із схилянням особи працювати чи надавати послуги на певних умовах, як правило, за матеріальну винагороду. До таких дій слід віднести психічний вплив на людину у формі запрошення, умовляння чи переконання для подальшого її набору, а також сам набір потерпілого працювати чи надавати послуги за наймом.

Переміщення людини - це вчинення суб`єктом злочину будь-яких дій із переміщення у просторі потерпілої особи з одного місця в інше. Діяння у цій формі є закінченим з моменту переміщення людини суб`єктом злочину з одного місця в інше.

Вчинення вербування, переміщення, переховування, передачі або одержання людини можливі лише шляхом використання суб`єктом злочину таких способів як: 1) обман; 2) шантаж; 3) використання уразливого стану потерпілої особи.

Під обманом слід розуміти повідомлення неправдивих відомостей (так званий активний обман) або замовчування певних відомостей, які повинні бути повідомлені винним (так званий пасивний обман), у результаті чого потерпілий уводиться в оману.

Використання уразливого стану потерпілої особи. Відповідно до п. 2 примітки до ст. 149 КК уразливий стан - зумовлений фізичними чи психічними властивостями або зовнішніми обставинами стан особи, який позбавляє або обмежує її здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин.

Разом з тим, фактично не розмежовано і не конкретизовано, які саме дії вчиненні обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також відносно яких потерпілих. В обвинувальному акті не розкрито об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 злочинів за ч.2 ст. 149 КК України, внаслідок чого пред`явлене звинувачення є незрозуміле. Крім того, обвинувачуючи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у здійсненні незаконних угод відносно людини в обвинувальному акті не вказується, які саме угоди та якого характеру, коли, де, з ким і за яких обставин ними укладалися.

Крім того, за змістом диспозиції ст. 149 КК України суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом та корисливим мотивом. Такий мотив, згідно обвинувального акту, інкримінується всім обвинуваченим. Проте в обвинувальному акті відсутні відомості, за яку саме грошову винагороду чи інші корисливі дії вчинялись обвинуваченими щодо потерпілих протиправні дії, тобто є також неконкретним в цій частині.

Вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 149 КК, щодо неповнолітнього має місце тоді, коли вони вчинюються щодо осіб у віці від 14 до 18 років. Разом з тим, фактично не розмежовано і не конкретизовано, які саме дії вчиненні обвинуваченими, а також відносно, яких потерпілої вчинені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , щодо неповнолітньої, стосовно якої саме потерпілої або потерпілих.

В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вчинили інкриміновані їм злочини використовуючи обман потерпілих, в описовій частині обвинувального акту, зазначено про повідомлення обвинуваченими потерпілим їх майбутній рід заняття, разом з тим, такий спосіб вчинення діяння, з використанням суб`єктами злочину обману в цій частині є також неконкретним.

Згідно до ст.ст. 26,27 КК України співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину, а співучасниками злочину, поряд з виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник.

Обвинувальний акт містить істотні суперечності щодо такої обтяжуючої покарання обставини, як вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Крім того, під попередньою змовою групою осіб (ч. 2 ст. 28 КК України) належить розуміти вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Домовитись про спільне вчинення злочину зазделегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст. 28, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо.

Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому можливий технічний розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль.

У обвинувальному акті не викладено у чому полягала попередня змова ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами на вчинення злочину, зміст домовленостей між ними.

Крім цього, ОСОБА_13 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Однак, в обвинувальному акті не вказано місце, час, спосіб вчинення незаконного придбання наркотичних засобів без мети збуту, зазначаючи лише що ОСОБА_13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом проведення заборонених операцій в сфері обігу наркотичних засобів та добре усвідомлюючи незаконність своїх дій, при невстановлених слідством обставинах, часі та місці, незаконно придбав без мети збуту від невстановленої слідством особи 21,4228 грам подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, яка є канабісом.

Статтею 217 КПК України передбачено, що матеріали досудового розслідування у разі необхідності можуть бути виділені в окреме провадження, а рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором, проте з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, не вбачається, що прокурором приймалось рішення про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження в цій частині. В обвинувальному акті також відсутні відомості про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження стосовно факту придбання ОСОБА_13 та продажу від невстановленої слідством особи 21,4228 грам подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, яка є канабісом.

Стосовно зазначення обвинуваченим ОСОБА_12 про не надання йому копій матеріалів досудового розслідування, незважаючи на подання клопотань під час досудового розслідування, слід зазначити наступне. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.01.2016 року підозрюваному ОСОБА_12 встановлено строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 18.01.2016 року.

На підставі ч. 3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Разом з тим, згідно ч. 4 зазначеної статті надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Згідно з п. 13. ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 4.ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Як видно з обвинувального акту, складеного відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в ньому містяться відомості про фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, з посиланням на правову кваліфікацію кримінального правопорушення та статтю (частину статті) закону про кримінальну відповідальність.

Проте, обвинувальний акт, в порушення вимог закону, не містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій щодо кожного обвинуваченого.

На думку колегії суддів зазначене порушення вимог закону порушує права обвинувачених на захист, оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, яке сформульоване та викладене в обвинувальному акті, що є суттєвою гарантією справедливого розгляду та вирішення справи і права забезпечення обвинуваченого на захист.

Такі суперечності є істотними, оскільки виключають можливість визначення судом меж пред`явленого звинувачення, що є не конкретним викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і про які вони повинні бути обізнані та обрати позицію захисту.

Невизначеність правової кваліфікації не лише є порушенням ст. 291 КПК України, але і порушує право на захист ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки невизначеність обвинувачення перешкоджає реалізації, передбаченого п.1 ч.3 ст. 42 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.

Враховуючи вищенаведене, зазначені порушення позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акту і розглянути його.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Ст.291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Ст.109 чітко передбачено категоричний перелік відомостей які має містити реєстр матеріалів досудового розслідування. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.

Гл.28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Залишення ж у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування з недоліками є неприпустим, оскільки це свідчить про неповагу до закону, до встановлених ним норм та вимог.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу. Оскільки у даному випадку обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, його слід повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 109, 176-178, 183, 199, 314, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000218 від 18.06.2015 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 та ч. 1 ст. 153 КК України та обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 та ч. 1 ст. 309 КК України - повернути прокурору, який затверджував обвинувальний акт для усунення порушень вимог КПК України, протягом двох тижнів з дня отримання матеріалів кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3