Справа № 185/3582/22
Провадження № 1-кс/185/667/22
25 травня 2022 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -
Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 25 травня 2022 року, погодженим прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 23 травня 2022 року, о 10 годині 32 хвилини, знаходячись у магазині «Продукти-106» товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», розташованого по вул. Центральній, 61/1, м. Павлограда, Дніпропетровської області, на торгівельних полицях побачив товар, який визначив як об`єкт свого злочинного посягання, у цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , пройшов у відділ з алкогольною продукцією вищевказаного магазину, упевнившись у тому, що поруч з ним нікого не має та його злочинні дії ніхто не бачить, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав з прилавку торгівельного залу вказаного відділу магазину пляшку горілки марки «GreenDay 40% об.», об`ємом 0,2 л, у кількості однієї одиниці, яку останній поклав до кишені кофти в яку був одягнений на момент вчинення кримінального злочину.
Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), пройшов у відділ з м`ясною продукцією, упевнившись у тому, що поруч з ним нікого не має та його злочинні дії ніхто не бачить, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав з прилавку торгівельного залу балик марки «Своя лінія «Святковий», вагою 0, 273 кг, у кількості одна одиниця, який поклав у сумку чорного кольору, що була при ньому на момент вчинення кримінального злочину. Далі, ОСОБА_6 пройшов у відділ з замороженою продукцією де, упевнившись у тому, що поруч з ним нікого не має та його злочинні дії ніхто не бачить, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав з прилавку торгівельного залу креветки марки «Своя лінія «Нерозібрані варено-морожені глазуровані» 0,9 кг у кількості однієї одиниці та м`ясо креветки марки «Своя лінія «Варено-морожене глазуроване», масою 400 г, у кількості однієї одиниці, які поклав у сумку чорного кольору, що була при ньому на момент вчинення кримінального злочину.
Після чого, ОСОБА_6 , не розрахувавшись за товар, оминаючи касову зону торгівельного залу, направився в сторону виходу з вищевказаного магазину. Однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального злочину до кінця, ОСОБА_6 не зміг закінчити злочин по причинам, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-106» разом з викраденим майном.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 , намагався спричинити ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-106» матеріальну шкоду на загальну суму 422, 32 гривень.
Умисні дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
23 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, перебуваючи під загрозою застосування до нього суворого покарання, у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 підозру визнав, однак просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважає що даний запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
Встановлено, що ОСОБА_6 було затримано 23 травня 2022 року о 10:45 год. працівниками поліції, тому згідно ст. 209 КПК України момент затримання вважається о 10:45 год. 23 травня 2022 року.
23 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
25 травня 2022 року підозрюваним було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих по даному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Так статтею 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, розлучений, має на утриманні двох синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не має постійного місця роботи та заробітку, раніше судимий 04 червня 2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, покарання не відбуте.
Суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від органів досудового розслідування та суду так і ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
У чинність ч. 4 с. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, обставини вчиненого злочину, майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати до нього розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч. 3 ст. 182 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 10.45 год. 23 травня 2022 року до 10 год. 45 хв. 22 липня 2022 року.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ. Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 з - під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м. Павлоград Дніпропетровської області.
У разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків не може перевищувати двох місяців.
У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 194 КПК України.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1