19.07.2022 Справа № 940/9/22
Провадження по справі № 1-кп/940/44/22
УХВАЛА
19 липня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
представника потерпілого: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тетієва Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, з вищою освітою, одруженого, невійськовозобов?язаного, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України,-
В провадженні Тетіївського районного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заявили клопотання про закриття даного кримінального провадження, посилаючись на принцип ретроактивності, закріплений в ст. 58 Конституції України та визначений в ст. 5 КК України, який полягає в тому, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визначалися законом як правопорушення, зазначаючи, що вчинення кримінального правопорушення обвинуваченому інкримінувалися в 1997 році та дії кваліфіковані за ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, тоді як Кримінальний кодекс України прийнятий Верховною Радою України в 2002 році, а тому він не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за діяння, які на час їх вчинення не визначалися законом як правопорушення.
В судовому засіданні прокурор проти заявленого клопотання заперечувала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у письмовому запереченні на клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.
Представник потерпілого ОСОБА_6 проти заявленого клопотання заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.
Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Так, Кримінальний кодекс України набув чинності 01.09.2002 року, з набранням чинності якого втратив чинність Кримінальний кодекс Української РСР від 28.12.1960 року, який діяв на момент вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень та передбачав кримінальну відповідальність за зловживання владою або посадовим становищем за ст. 165 КК Української РСР та за посадовий підлог за ст. 172 КК Української РСР.
Чинний на даний час Кримінальний кодекс України пом?якшує кримінальну відповідальність за вчинення вказаних кримінальних правопорушень порівняно із ст. 165, ст. 172 Кримінального Кодексу Української РСР.
Відповідно до ст. 5 КК України зворотну дію в часі має тільки закон про кримінальну відповідальність, який: 1) скасовує злочинність діяння; 2) пом?якшує кримінальну відповідальність; 3) іншим чином поліпшує становище особи на будь-якій стадії розвитку кримінально-правових відносин.
Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.99, в якому викладено офіційне тлумачення частини першої ст. 58 Конституції України положення частини першої ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).
Відповідно до Рішень Конституційного Суду № 1-зп від 13.05.97, № 6-рп/2000 від 19.04.2000 :
- положення статті 58 Конституції України з урахуванням вимог п.22 частини першої ст. 92 Конституції України треба розуміти так, що виключно законами України визначаються діяння, які є злочинами, та встановлюється кримінальна відповідальність за їх вчинення. Такі закони мають зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом?якшують або скасовують кримінальні відповідальність особи.
- положення частини 2 ст. 6 Кримінального кодексу України треба розуміти так, що зворотну дію в часі мають лише закони, які скасовують або пом?якшують кримінальну відповідальність особи.
Підставою кримінальної відповідальності згідно із частиною першою статті 2 КК є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
За визначенням, закріпленим у частині першій статті 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Таким чином, особу може бути піддано кримінальному переслідуванню виключно за діяння, яке визнано злочином за нормами КК України.
Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав, визначених ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження, суд вважає, що діяння, які інкримінуються ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 6,11 КК України, ст. ст. 284,372 КПК України, суд
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1