Справа № 274/3186/22
Провадження № 1-кс/0274/1297/22
"21" жовтня 2022 р. м. Бердичів

Слідча суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и л а:
19.10.2022 адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить частково скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 13.07.2022 арешт на автомобіль марки Mitsubishi Pajero р/н НОМЕР_1 , в частині користування майном та зобов`язати слідчого повернути транспортний засіб йому на відповідальне зберігання.
Обставини, на які посилається особа, яка подала клопотання
Процедура, позиції учасників провадження
У судове засідання заявник та слідчий, які належним чином повідомлені про час та місце судового засідання не з`явилися.
Заявник надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує.
Від слідчого СБ Бердичівського РВП ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, щодо клопотання покладається на розсуд суду. Зазначив, що в рамках кримінального провадження експертами Житомирського НДЕКЦ всі необхідні огляди проведено, У слідства наявні висновки по проведенню експертиз із вказаним транспортним засобом. На даний час інших слідчих дій та проведення авто - технічних експертиз з транспортним засобом не планується.
Неявка учасників провадження не перешкоджає розгляду клопотання, зважаючи на положення статті 174 КПК України, яка не передбачає розгляду заяви за обов`язкової участі заявника та слідчого чи прокурора.
У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засобу технічними засобами не здійснюється.
Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до статті 174 КПК України власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
Обставини, встановлені слідчою суддею, їх оцінка та висновки
- автомобіль марки Mitsubishi Pajero р/н НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- праве заднє колесо автомобіля Mitsubishi Pajero р/н НОМЕР_1 марки «Avalanche X-Treme», власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- фрагмент гуми №1, який виявлено на проїзній частині;
- фрагмент гуми №2, який виявлено на проїзній частині.
Арешт накладався з метою збереження речових доказів для проведення криміналістичних експертиз.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Позбавлення власника майна права розпорядження ним суттєво порушує особисті інтереси особи, яка не є підозрюваним чи обвинуваченим. Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларує право кожної фізичної або юридичної особи вільно володіти своїм майном.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Оскільки слідчий не заперечив проти скасування арешт майна, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, враховуючи інтереси власника майна, з огляду на те, що у рамках провадження проведено необхідні експертизи, а отже в арешті майна відпала потреба, - слідча суддя вважає, що арешт на марки Mitsubishi Pajero р/н НОМЕР_1 слід скасувати в частині заборони права користуватися автомобілем, залишивши заборону на його розпорядження.
Скасування арешту в цій частині не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження.
Керуючись статтями 110, 174 КПК України, слідча суддя
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 задовольнити.
Транспортний засіб марки марки Mitsubishi Pajero р/н НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4
Ухвала оскарженню не підлягає.

Скарга на ухвалу може бути подана під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1