справа № 399/612/21
провадження № 1-кп/399/89/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року смт Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка кримінальне провадження №0001007 від 03.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка, Тлумацького району, Івано Франківської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, непрацюючого, не маючий на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, який в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

встановив:
15 серпня 2021 року в обідній час ОСОБА_3 працював різноробочим на території господарчої бази розташованої по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , після чого біля ангару, що розташований на території вказаної господарчої бази, виявив зерновий насип жита, після чого у останнього виник умисел, направлений на вчинення крадіжки вказаного жита.

Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на таємне викрадення належного ОСОБА_6 майна, ОСОБА_3 перебуваючи на території господарчої бази, розташованої по АДРЕСА_1 , переконавшись, що його дії не помітні потерпілому та стороннім особам, таємно викрав зерновий насип жита, загальною вагою 78 кілограм, вартістю 5 гривні 50 копійок за один кілограм, на суму 429 гривень 00 копійки, після чого покинув місце вчинення кримінально протиправного діяння та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши власнику майна ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що пред`явлене обвинувачення у кримінальному провадженні йому зрозуміле, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, фактичних обставин кримінального правопорушення не оспорював, від давання показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином. 27.09.2021 року від потерпілого ОСОБА_6 на електронну пошту суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання та судового розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001007 від 03.09.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України без його участі. Не заперечує проти скороченого розгляду відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має. Просить винести вирок відповідно до кримінального закону України.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу та порядку дослідження доказів, враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та не оспорював фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, на підставі ст. 63 Конституції України відмовився в дачі показань, інші учасники судового процесу також не оспорювали фактичних обставин справи та не заперечували щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в судовому засіданні на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. З огляду на зазначене, судом ухвалено наступний обсяг та порядок дослідження доказів - дослідження характеризуючих даних щодо обвинуваченого.

В судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, які у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обвинувачений визнав та з якими погодився в повному об`ємі.

Обвинувачений погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, крадіжку, а тому суд його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, беручи до уваги вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Нормами ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, повне відшкодування потерпілому завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, офіційно непрацевлаштований, не маючий на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, на обліку лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті КНП "Онуфріївська ЦРЛ". За місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання - не встановлено.
З огляду на зазначене, враховуючи сукупність даних, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини статті кримінального закону.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Судові витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1