Справа № 161/9896/22
Провадження № 1-кп/161/859/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 жовтня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000826 від 12.06.2022 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, проживаючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні одну неповнолітню та двох малолітніх дітей, працюючого оператором котельні "Волиньтеплозбереження", раніше судимого, зокрема:

- 22.12.2014 Луцьким міськрайонного суду за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України надано іспитовий строк на 2 роки;

- 21.05.2015 Луцьким міськрайонного суду за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 06.01.2016 Луцького міськрайонного за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 16.08.2018 невідбуту частину покарання замінено на 240 годин громадських робіт, які відбув 05.12.2018,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 12 червня 2022 року, близько 13 год. 58 хв., в селі Струмівка, Луцького району, Волинської області, на прилеглій території будинку №11 по вулиці Рівненській, керуючи технічно справним транспортним засобом «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочавши рух автомобілем, рухаючись заднім ходом, в напрямку проїжджої частини, в порушення п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.2, 10.9 та 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив безпечність та неуважність, не неправильно урахував дорожню обстановку, перед початком руху та подальшим рухом заднім ходом, виїжджаючи на дорогу з прилеглої територій не переконатися, що це буде безпечним, тим самим створив небезпеку іншому учаснику руху, не надав дорогу пішоходу, яка рухалась в напрямку тротуару, несвоєчасно вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась прилеглою територією, позаду транспортного засобу в напрямку тротуару, в наслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.

Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового внутрішньо-суглобового перелому правої плечової кістки зі зміщенням, який згідно висновку судово-медичної експертизи №282 від 30.06.2022 за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, по скільки для загоєння перелому необхідний час більше 21-ї доби.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.2, 10.9 та 12.3 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.2 Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає;

- п. 10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;

- п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху (п. 1.10 ПДР України «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.) або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно допусти дорожньо-транспортну пригоди, що потягло за собою тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_6 .. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила факт дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.06.2022 року близько 13 години 58 хвилин в селі Струмівка, Луцького району, Волинської області, на прилеглій території будинку №11 по вулиці Рівненській, де обвинувачений ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21150» здійснив наїзд на неї. Завдані збитки потерпілій відшкодовані, відтак не наполягає на суворій мірі покарання в тому числі позбавленні права керування транспортними засобами.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до не тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце реєстрації та проживання, на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей та одна неповнолітня дитина, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, завдана шкода повністю відшкодована, потерпіла не настоює на суворій мірі покарання.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Додаткове покарання, передбачене санкцією ст.286 ч.1 КК України - позбавлення права керувати транспортними засобами судом не застосовується, оскільки керування транспортними засобами є засобом пересування, в тому числі до робочого місця та побутових питаннях, окрім того обвинувачений проходить навчання у Рівненському центрі професійно - технічної освіти державної служби зайнятості за професією "Водій автотранспортних засобів" Категорія СЕ, що підтверджується відповідними довідками. Також судом враховується, що потерпіла не настоює на застосуванні додаткового покарання, а тому позбавлення цього права, на думку суду, становитиме особистий надмірний тягар для особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, а саме повне визнання вини, щире каяття у вчиненому та повне відшкодовування завданої шкоди, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на їх обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов Комунального підприємства "Медичне об"єднання Луцької міської територіальної громади" - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства "Медичне об"єднання Луцької міської територіальної громади" () витрати на стаціонарне лікування потерпілої у сумі 11633 ( одинадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні 00 копійок.
Речові докази:

- оптичний диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- транспортний засіб «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути законному володільцю (користувачу) - ОСОБА_7 .

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2022 на речі та предмети, скасувати.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 (тридцять шість) копійок судових витрат за проведення інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/103-22/4886-ІТ).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1