Справа № 277/676/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2022 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівка, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
по ст.289 ч.1 КК України; -
в с т а н о в и в:

17.01.2021 року, у вечірню пору, ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21074», р. н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та який знаходився в с. Киянка Новоград-Волинського району (Ємільчинського) району Житомирської області, про місцезнаходження якого йому було достовірно відомо. В подальшому під приводом продажі вказаного автомобіля ОСОБА_7 запропонував останньому та ОСОБА_8 , не повідомляючи їм про свої злочинні наміри, поїхати разом з ним до вказаного села, на що вони погодилися.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно заволодіти чужим транспортним засобом, 18 січня 2021 року близько 04 години 00 хвилин ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які були не обізнані про його злочинні наміри, прийшли на вул. Заводська в с. Киянка Новоград-Волинського (Ємільчинського) району Житомирської області, де ОСОБА_7 зупинився, а ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 пішли в напрямку центра села.

Підійшовши до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21074», р. н. НОМЕР_1 , який стояв біля паркану домоволодіння по АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 залишився чекати осторонь, а ОСОБА_6 , переконавшись у відсутності власника автомобіля та сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, за допомогою невстановленого предмета відімкнув водійські дверцята автомобіля та дістав з-під переднього лівого козирка свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і страховий поліс на автомобіль та разом з ОСОБА_8 повернувся до ОСОБА_7 , показавши останньому виявлені в автомобілі документи, тим само переконавши його у законності придбання автомобіля.

Після цього, ОСОБА_6 , приховуючи свої злочинні наміри, запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допомогти йому випхати автомобіль на дорогу, оскільки в ньому відсутній аккумулятор, пояснивши це небажанням будити власника автомобіля, який є родичем його дружини.

На пропозицію ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодилися та разом підійшли до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21074», р. н. НОМЕР_1 , вартістю 44600 грн.

Переконавшись у відсутності власника автомобіля та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яким не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_6 , діючи за вказівкою останнього, застосовуючи фізичну силу, випхали автомобіль на проїжджу частину автодороги по вул. Заводська в с. Киянка Новоград-Волинського району (Ємільчинського) району Житомирської області, та відбуксирували до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», р. н. НОМЕР_2 , яким вони прибули до с. Киянка.

Таким чином ОСОБА_6 умисно, таємно заволодів автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21074», р. н. НОМЕР_1 , та у подальшому розпорядився ним за власним розсудом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються за ст.289 ч.1 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому, відшкодував потерпілому завдані збитки у сумі 7000 грн.

В ході судового розгляду стороною захисту зазначено, що обвинувачений ініціював укладення угоди про примирення та досягли з потерпілим угоди про примирення, яку просив затвердити.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

06 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, у якій сторони узгодили покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.
Суд вважає, що угода відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу України.
У судовому засіданні сторони просять про затвердження угоди.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення у скоєнні якого ОСОБА_6 беззаперечно визнає себе винуватим згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, добровільно відшкодував завданий збиток.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає підстави припускати неможливість її виконання обвинуваченим, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом. Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався, що обвинувачений розуміє положення ст.474 ч.4 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок.
Цивільний позов по справі не заявлений.
По справі є процесуальні витрати пов`язані з проведенням судових дактилоскопічних експертиз, судової автотоварознавчої експертизи, судової молекулярно-генетичної експертизи, судової трасологічної експертизи в сумі 13848,82 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого у прибуток держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладену 04 жовтня 2022 року.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.
У відповідності до ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_6 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Процесуальні витрати в сумі 13848 (тринадцять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 82 коп. пов`язані з проведенням судових дактилоскопічних експертиз, судової автотоварознавчої експертизи, судової молекулярно-генетичної експертизи, судової трасологічної експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 у прибуток держави.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-2107», без номерного знаку, із кузовом № НОМЕР_3 , який повернуто під розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 залишити останньому;

два змиви, які поміщено до пакету експертної служби №3815217, слід пальця руки, який поміщено до пакету експертної служби №5380640, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000012 знищити;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , поліс страхування №АР/8322253, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000012 повернути ОСОБА_5 ;

замок запалювання автомобіля, який поміщено до пакету експертної служби №3751669, та циліндровий механізм замка дверей автомобіля, який поміщено до пакету експертної служби №3751670, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Новогра-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області повернути ОСОБА_5 ;

скасувати арешт на змиви, які поміщено до паперових конвертів №1, 2, зберігаються у ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області, та знищити їх;

скасувати арешт на автомобіль «ВАЗ-2107», р. н. НОМЕР_2 , зеленого кольору, який зберігається на території службового подвір`я ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області, та повернути власнику ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1