Справа № 569/585/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження №0000001 про обвинувачення:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзя Читинської області, українця, гр.-на України, розлученого, з професійно-технічною освітою, військово-мобілізованого солдата-кухаря в/ч НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Військовослужбовець військової служби за контрактом Збройних Сил України ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом на посаді кухаря взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , умисно, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», з метою тимчасово ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 09 грудня 2021 року близько 08 години 45 хвилин, самовільно без дозволу командира військової частини, залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , та свідомо тимчасово ухилявся від виконання обов`язків військової служби до другої половини дня 23 грудня 2021 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України, винним себе визнав повністю, підтвердив викладені у вироку обставини вчинення злочину і пояснив суду, що в скоєному розкаюється, більше такого не повториться. Просив суд не позбавляти волі.

Через повне визнання вини, а також через те, що докази, які зібрані по кримінальному провадженню, обвинуваченим ОСОБА_4 не оспорюються, прокурор вважає за недоцільне досліджувати в судовому засіданні докази по кримінальному провадженню, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, проти чого не заперечують і інші учасники судового розгляду, а тому відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав за недоцільне досліджувати докази по кримінальному провадженню, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, допитати обвинуваченого, дослідити характеризуючі матеріали на обвинуваченого.

Таким чином суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України повністю доведена і його дії суд кваліфікує:

- за ч. 4 ст. 407 КК України,- як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем /крім строкової служби/, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, його наслідки.

Особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який по місцю проходження військової служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий.

Відношення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого злочину, який повністю визнав свою вину, в скоєному щиро розкаюється.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, утримання двох малолітніх дітей.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, речові докази і процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи обставини кримінального провадження і особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання в кримінально-виконавчій установі, а зважаючи на те, що по справі встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 мінімальне покарання, передбачене санкцією інкримінованого йому злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-371, 373-374, 376 КПК України,суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст. 407 КК України у виді 03 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1