Справа № 164/1285/21 Провадження №11-кп/802/354/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Маневицького районного суду Волинської області 06 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 1) вироком Маневицького районного суду Волинської області від 25.12.2009 року за ч.2 ст.121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25.07.2014 року невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі було замінено на обмеження волі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.11.2014 року звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково на 2 роки 3 місяці 7 днів; 2) Маневицьким районним судом Волинської області від 10.05.2017 року за ч.1 ст.121 КК України, ст.71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 13.07.2021 року звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі 21 липня 2021 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 28 днів,

засуджено за ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутого покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 10.05.2017 року остаточно визначено до відбування 9 (дев?ять) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання, тобто з 16 год. 30 хв. 22 липня 2021 року.

Скасовано арешт на шість частин дерев`яної палиці, дві волосини, шорти та блузку ОСОБА_9 , зразки волосся з голови трупа ОСОБА_9 , зрізи нігтів з обох рук, та шорти ОСОБА_7 .

Вироком суду у порядку ст.100 КПК України також вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 22 липня 2021 року біля 10 год. 30 хв. в смт.Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, перебуваючи на подвір`ї господарства, що по АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з своєю матір`ю ОСОБА_9 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс не менше тридцяти ударів руками, ногами і дерев`яною палицею по голові та тілу ОСОБА_9 , спричинивши останній згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з судуральною та субарахноїдальною гематомами, закритої тупої травми грудної клітки справа та зліва з множинними переломами ребер: зліва - переломи ребер 4-5-6 по середньоключичній лінії, переломи 7-8 ребер по середньоключичній та задньоаксілярній лініях: зовнішні краї ребер тупі, дрібнозубчасті, а внутрішні краї - гострі з рівними крупнозубчастими краями; справа - переломи ребер 1-6 по передньоаксілярній лінії, характеристика переломів аналогічна попереднім (як зліва), та двобічним гемотораксом, закритого косо-поперечного перелому кісток правого гомілково-стопного суглобу, гематоми правої скронево-тім`яної ділянки під м`якими покривами голови, гематоми правої потиличної ділянки волосистої частини голови, гематоми потиличної ділянки зліва волосистої ділянки голови, гематоми лівої щоки, гематоми лівої підключичної ділянки, гематоми лівої бокової поверхні грудної клітки, гематоми спини справа в проекції 5-13 грудних хребців, гематоми з садном спини зліва від нижньої третини лівої лопатки до 10 ребра, гематоми в ділянці реберної дуги зліва, гематоми з садном правого плеча, обширної гематоми задньої поверхні правого плеча, гематоми середньої третини правого плеча, гематоми нижньої третини правого плеча з переходом на внутрішню поверхню правого ліктьового суглобу, гематоми середньої та нижньої третини лівого плеча з переходом на лівий ліктьовий суглоб, гематоми тильної поверхні лівої кисті, обширної гематоми (дві) в ділянці правого гомілково-стопного суглобу, садна правої лобно-скроневої ділянки, садна лівої лобної ділянки, садна в проекції 7 ребра по середньоаксілярній лінії, синця правої підключичної ділянки, синця лівої молочної залози, обширного синця в проекції 12 шийного 3 грудного хребців, синця середньої третини правого плеча, синця лівого плечового суглобу, синців правого ліктьового суглобу, синця нижньої третини лівого плеча, синців середньої третини правого стегна, з розвитком шоку, які утворились від дії тупих твердих предметів, в час, вказаний у постанові, і за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння, від яких ОСОБА_9 померла біля 13 год. 00 хвилин 22 липня 2021 року по АДРЕСА_2 . Тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з судуральною та субарахноїдальною гематомами, закритої тупої травми грудної клітки справа та зліва з множинними переломами ребер: зліва - переломи ребер 4-5-6 по середньоключичній лінії, переломи 7-8 ребер по середньоключичній та задньоаксілярній лініях, справа - переломи ребер 1-6 по передньоаксілярній лінії, з двобічним гемотораксом, закритого косо-поперечного перелому кісток правого гомілково-стопного суглобу з розвитком шоку лежать у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 не погоджується з вироком суду, оскільки вважає, що він є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим. Зазначає, що в ході розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено належними та допустимими доказами, які мають істотне значення для справи та отримані з дотриманням норм чинного законодавства України, склад та умисел на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. При цьому, показання обвинуваченого є послідовними, логічними і без сумніву об`єктивними та повністю узгоджуються з іншими доказами по справі у тому числі незацікавленого свідка ОСОБА_10 , яка безпосередньо перебувала з обвинуваченим та одягала ОСОБА_9 . Судом взагалі не було взято до уваги того, що ОСОБА_9 перебувала в стані сильного ступеня тяжкості алкогольного сп`яніння (3,35 %) та інші дані, які об`єктивно вказують на поведінку і обставини життя ОСОБА_9 . Обвинувачений звільнився з місць позбавлення волі напередодні та ночував з дружиною у своєму помешканні, а ОСОБА_9 ймовірно перебувала у своєму помешканні, що знаходиться на відстані 2 км., з`явилась на місце події уже з наявними тілесними ушкодженнями, мала з собою міцний алкогольний напій, вилучений у її пакеті на місці події. ОСОБА_9 перебувала поблизу будинку АДРЕСА_2 , у трьох різних місцях - на порозі, під деревом і за огорожею біля металевої сітки, тобто за межами подвір`я, біля стежки між господарствами по якій ходять усі пішоходи. Вказані місця є загальнодоступними, тобто сторона обвинувачення, а пізніше суд не перевірили можливість заподіяння тілесних ушкоджень дійсно винними особами, а обмежились найпростішим методом пред`явити обвинувачення ОСОБА_7 . Зазначає також про те, що потерпіла не наполягала на суворому покаранні, а навпаки просила суворо не карати обвинуваченого. Вона є рідною сестрою обвинуваченого і, як ніхто знає його, а також про відносини між ним та покійною матір`ю. Дана обставини підтверджує показання обвинуваченого у тій частині, що у нього не було й не могло бути умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, яких він не завдавав. Однак, судом не враховано думку та показання потерпілої. Судом також було оглянуто палицю, якою нібито обвинувачений наносив удари, однак її розміри є мізерними, тому на його думку, об`єктивно не може бути знаряддям злочину. При цьому, у ОСОБА_9 візуально тілесні ушкодження в різних ділянках тіла та різного забарвлення (темно-синього, та чорного кольорів). Проте, за такий короткий проміжок часу науково підтверджено, що тілесні ушкодження не можуть різко змінити колір. Вважає також, що показання свідка ОСОБА_11 , яка проживає по сусідству не є об`єктивними, вона заінтересована особа, оскільки тривалий час мала намір та вчиняла, на думку обвинуваченого, дії по заволодінню квартирою ОСОБА_7 , який перебував в місцях позбавлення волі. Інні свідки не були очевидцями обставин, викладених в обвинувальному акті. На її переконання, матеріали кримінального провадження не містять достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Посилаючись на вищевказані обставини, просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та закрити кримінальне провадження.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав основні доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які апеляцію підтримали із викладених у ній доводів, прокурора, який скаргу заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За положеннями ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення .

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку дотримано.

Ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , місцевий суд проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.
Обставини, встановлені у вироку ґрунтуються на повному, всебічному та неупередженому дослідженні доказів, зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку.
Так, суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку показанням самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав. Суду показав, що 22 липня 2021 року він перебував у житловому будинку по АДРЕСА_2 . Вранці біля 10 год. вийшовши з будинку на вулицю, він виявив матір ОСОБА_9 , яка лежала на сходах перед вхідними дверима. Вона була сильно п`яна і, це його дуже обурило у зв`язку з чим накричав на неї, та сказав аби вона ішла додому. ОСОБА_9 не могла встати на ноги і для цього робила кілька спроб, однак із-за сильного алкогольного сп`яніння не могла цього зробити, постійно падала. Він попросив колишню дружину ОСОБА_10 , яка перебувала в будинку щоби та винесла на вулицю мобільний телефон, так як мав намір зателефонувати до сестри ОСОБА_12 та показати останній, в якому стані перебуває їх матір. Однак, зв`язатись з сестрою їм не вдалося. Тоді він, залишивши матір на порозі, повернувся в будинок і більше до неї не виходив. Заперечив, що наносив ОСОБА_9 удари руками, ногами або ж дерев`яною палицею по голові та тілу останньої. За яких обставин вона отримала виявлені на її тілі під час проведення судово-медичної експертизи тілесні ушкодження, пояснити не може, він до цього не причетний. В присутності ОСОБА_7 її ніхто не бив. Підтвердив, що на час вчинення злочину він перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Рішення про доведеність винуватості ОСОБА_7 суд першої інстанції обґрунтував також:
Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду першої інстанції надала покази про те, що 22 липня 2021 року біля 8 год., вона із братом ОСОБА_13 поїхали до лікарні для проходження нею УЗД. Перед вхідними дверима будинку по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_14 , вона побачила ОСОБА_9 , яка сиділа на сходах. З лікарні додому вони повернулася біля 10 год. Коли вони під`їжджали до будинку, то побачили ОСОБА_9 , яка спочатку лежала навпроти вхідних дверей свого будинку, а через деякий час встала та знову сіла на сходах біля вхідних дверей будинку. Зайшовши у свій будинок, де вона ( ОСОБА_15 ) перебувала приблизно 10 хвилин, пішла до своєї літньої кухні, що за 7-10 м від вхідних дверей будинку ОСОБА_14 . Перебуваючи в літній кухні, вона розпочала приготування обіду, а її брат у цей час різав дрова неподалік на дорозі. Приблизно через 15-20 хвилин вона через відчинені вікно та двері літньої кухні почула, що ОСОБА_7 кричав на матір ОСОБА_9 . Він висловлювався в її адресу нецензурними та образливими словами, виганяв її з подвір`я, кричав, що її зарубає чи заб`є. Криків ОСОБА_9 чути не було. Вона лише почула як остання неодноразово повторювала: „Бий мене, синочку, бий. Через кілька хвилин вона почула голос ОСОБА_10 , яка сказала: „Не чіпай її, ОСОБА_16 , не чіпай, однак ОСОБА_7 накричав на неї, щоб та не втручалася. Після цього, вона почула глухі звуки, схожі на удари, однак їх точну кількість сказати не може - від 10 до 30. Це продовжувалося біля 20 хвилин. ОСОБА_7 був дуже злий на матір, постійно на неї кричав, його дуже обурило, що остання перебувала в стані сильного сп`яніння і не хотіла залишити подвір`я. Вона дуже злякалася, боялася вийти на вулицю чи виглянути у вікно аби побачити, що там відбувалося, оскільки поряд нікого, хто б міг її захистити, не було. Коли крики зі сторони подвір`я ОСОБА_14 припинилися, то вона через деякий час вийшла з літньої кухні на вулицю. Вийшовши побачила ОСОБА_10 , яка одягала ОСОБА_9 , яка лежала на землі за огорожею біля металевої сітки, тобто за межами їх подвір`я, біля стежки між господарствами, по якій ходять сусіди. На тілі ОСОБА_9 було видно численні синці. Після цього, вона звернулася до ОСОБА_10 зі словами: „Що ж ви наробили, на що та відповіла, що ОСОБА_9 сама винна, так як сама ж спровокувала сина ОСОБА_7 , після чого більш нічого говорити не стала. Тоді вона повернулася назад в приміщення літньої кухні. Вже після 13 год., коли додому повернувся брат ОСОБА_13 , вона знову вийшла на вулицю. ОСОБА_9 так і лежала на землі біля огорожі. Коли брат на її прохання пішов до ОСОБА_9 , то побачивши на тілі останньої тілесні ушкодження і, що вона була без свідомості, відразу ж викликав швидку медичну допомогу. Як з?ясувалось після приїзду швидкої медичної допомоги, ОСОБА_9 померла. Коли ж приїхали працівники поліції, ОСОБА_7 перебуваючи в будинку, довго не відкривав їм двері, а після того, як вийшов на подвір?я, то кричав на працівників поліції, що їм від нього треба та поводив себе дуже агресивно. ОСОБА_10 вийшовши на подвір`я, запитала, що трапилося, вдавала, що ніби їй нічого не відомо, що вона вранці ОСОБА_9 не бачила і взагалі вперше в цей день вийшла з будинку на подвір`я.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що 22 липня 2021 року біля 8 год., він з сестрою ОСОБА_11 поїхали до лікарні для проходження нею УЗД. Перед вхідними дверима будинку по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_14 , він побачив ОСОБА_9 , яка сиділа на сходах. З лікарні додому вони повернулася біля 10 год. ОСОБА_11 пішла в літню кухню готувати обід, а він пішов різати на дорозі дрова, що десь за 50 м від їх будинку. Він чув крики з подвір`я ОСОБА_14 . ОСОБА_7 кричав на матір ОСОБА_9 , виганяв її з подвір`я, висловлювався на її адресу нецензурними словами. Це продовжувалося біля 20-30 хвилин. Те, що кричала ОСОБА_9 , чути не було. Порізавши дрова, він біля 13 год. повернувся додому. Він побачив ОСОБА_9 , яка лежала на землі за огорожею біля металевої сітки, тобто за межами подвір`я ОСОБА_14 , біля стежки між господарствами, по якій ходять сусіди. Він стукав у вхідні двері будинку ОСОБА_14 для того аби ОСОБА_7 забрав матір, але йому ніхто не відчинив. Побачивши на тілі останньої тілесні ушкодження і те, що вона була без свідомості, він відразу викликав швидку медичну допомогу. Як з`ясувалось після її приїзду, ОСОБА_9 померла. Через деякий час на місце події приїхали працівники поліції.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні надала покази про те, що 22 липня 2021 року, коли після 11 год. вона прийшла додому з роботи, то від сусідки ОСОБА_11 дізналася, що ОСОБА_9 лежить на землі за огорожею біля металевої сітки, тобто за межами подвір`я ОСОБА_14 , біля стежки між господарствами, по якій ходять сусіди, а її син ОСОБА_7 з колишньою дружиною ОСОБА_10 знаходяться в будинку по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_14 . Про конфлікт чи сварку на подвір`ї ОСОБА_14 їй ОСОБА_11 не розповідала. Будь-яких криків з вказаного подвір`я 22 липня 2021 року ОСОБА_17 особисто не чула. Вона до місця, де лежала ОСОБА_9 , не ходила та не бачила, що там відбувалося.
Показаннями свідка ОСОБА_18 , який суду показав, що 22 липня 2021 року, коли біля 14 год. він прийшов додому, то від сусідів дізнався, що ОСОБА_9 померла. Її виявили на землі за огорожею біля металевої сітки, тобто за межами подвір`я ОСОБА_14 , біля стежки між господарствами, по якій ходять сусіди. На місце події прибули працівники поліції. Він до місця, де лежала ОСОБА_9 , не ходив та не бачив, що там відбувалося.
Частково показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду надала покази про те, що з ОСОБА_7 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який судовим рішенням між ними було розірвано. Після його звільнення з місць позбавлення волі, вони разом 21 липня 2021 року приїхали в смт. Маневичі Волинської області. Ввечері 21 липня 2021 року та вранці 22 липня 2021 року ОСОБА_7 вживав спиртні напої. Коли вранці 22 липня 2021 року біля 10 год., він вийшов з будинку по АДРЕСА_2 , де вони разом ночували, на вулицю, то виявив матір ОСОБА_9 , яка сиділа на сходах перед вхідними дверима. Вона була сильно п`яна. Це його дуже обурило у зв`язку з чим він на неї почав кричати та відправляти додому. ОСОБА_7 попросив у неї винести на вулицю мобільний телефон, так як мав намір зателефонувати до сестри ОСОБА_12 та показати останній, в якому стані перебуває їх матір, однак не зв`язався з нею. Тоді вона повернулася назад в будинок. Що далі відбувалося, вона не бачила. Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_7 повернувся в будинок і більше на вулицю не виходив. Вона не бачила і не чула, щоб ОСОБА_7 22 липня 2021 року бив матір ОСОБА_9 і він їй про це не розповідав. Підтвердила, що 22 липня 2021 року після 11 год. вона за огорожею біля металевої сітки, тобто за межами подвір`я, одягала ОСОБА_9 , яку напівроздягнуту виявила на землі біля стежки між господарствами, по якій ходять сусіди. Як остання там опинилася, їй не відомо. Вона допомогла ОСОБА_9 одягнутися, оскільки остання через стан сп`яніння не могла сама цього зробити, після чого там її залишила, так як йти додому категорично відмовилася. На тілі ОСОБА_9 бачила синці, проте за яких обставин вони отримані, їй нічого не відомо.
Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з місцевим судом в тій частині, що показання вищевказаного свідка ОСОБА_10 , яка є колишньою дружиною обвинуваченого, які мають намір повторно зареєструвати шлюб, є суперечливими, наданими з метою уникнення останнім відповідальності за вчинене, та відповідно такими, що не узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні і, зокрема показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та судмедексперта ОСОБА_19 , а також висновком медичної експертизи №214 від 08.09.21. Однак, цей свідок підтвердила ті обставини, що між обвинуваченим та його матір`ю ОСОБА_9 мав місце конфлікт (сварка) через її появу до них у стані алкогольного сп`яніння, що першого сильно обурило і він її виганяв із подвір`я, а також той факт, що не менше 15 хвилин обвинувачений перебував з матір`ю на вулиці наодинці, і вона не бачила подій, які відбувались у цей час.

При цьому, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції була також надана відповідна юридична оцінка показанням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які викладені в оскаржуваному вироку та досліджені судом апеляційної інстанції, які суд першої інстанції правильно вважав такими, що узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, які містять об`єктивні дані про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
В основу вироку як на підставу винуватості ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно поклав і досліджені письмові докази, а саме:
- протокол огляду місця події від 22.07.21, відеозаписом та фото-таблицю до нього, з яких вбачається, що в ході проведення цієї слідчої дії було зафіксовано обстановку на подвір`ї та в приміщенні житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , після вчинення злочину, місцезнаходження трупа ОСОБА_9 та тілесні ушкодження на останній, а також виявлено та вилучено шість частин дерев`яної палиці і дві волосини;
- протокол огляду трупа від 22.07.21 та фото-таблицю до нього, в ході проведення якого було оглянуто труп ОСОБА_9 , а також виявлено та вилучено шорти та блузку ОСОБА_9 , зразки волосся з голови трупа, зрізи нігтів з обох рук;
- протокол проведення слідчого експерименту від 03.09.21 та відеозапис до нього, з яких вбачається, що в ході проведення слідчої дії свідок ОСОБА_10 на місці показала, де 22 липня 2021 року біля 10 год., на сходах біля вхідних дверей житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , сиділа ОСОБА_9 , вказала місце, де вона в подальшому виявила останню за межами подвір`я і допомагала їй одягнутися, де було виявлено труп ОСОБА_9 , а також розповіла про відомі їй події, що мали місце 22 липня 2021 року за вказаною адресою;
- висновок судово-медичної експертизи №214 від 08.09.21, з якого встановлено, що у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з судуральною та субарахноїдальною гематомами, закритої тупої травми грудної клітки справа та зліва з множинними переломами ребер: зліва - переломи ребер 4-5-6 по середньоключичній лінії, переломи 7-8 ребер по середньоключичній та задньоаксілярній лініях: зовнішні краї ребер тупі, дрібнозубчасті, а внутрішні краї - гострі з рівними крупнозубчастими краями; справа - переломи ребер 1-6 по передньоаксілярній лінії, характеристика переломів аналогічна попереднім (як зліва), та двобічним гемотораксом, закритого косо-поперечного перелому кісток правого гомілково-стопного суглобу, гематоми правої скронево-тім`яної ділянки під м`якими покривами голови, гематоми правої потиличної ділянки волосистої частини голови, гематоми потиличної ділянки зліва волосистої ділянки голови, гематоми лівої щоки, гематоми лівої підключичної ділянки, гематоми лівої бокової поверхні грудної клітки, гематоми спини справа в проекції 5-13 грудних хребців, гематоми з садном спини зліва від нижньої третини лівої лопатки до 10 ребра, гематоми в ділянці реберної дуги зліва, гематоми з садном правого плеча, обширної гематоми задньої поверхні правого плеча, гематоми середньої третини правого плеча, гематоми нижньої третини правого плеча з переходом на внутрішню поверхню правого ліктьового суглобу, гематоми середньої та нижньої третини лівого плеча з переходом на лівий ліктьовий суглоб, гематоми тильної поверхні лівої кисті, обширної гематоми (дві) в ділянці правого гомілково-стопного суглобу, садна правої лобно-скроневої ділянки, садна лівої лобної ділянки, садна в проекції 7 ребра по середньоаксілярній лінії, синця правої підключичної ділянки, синця лівої молочної залози, обширного синця в проекції 12 шийного 3 грудного хребців, синця середньої третини правого плеча, синця лівого плечового суглобу, синців правого ліктьового суглобу, синця нижньої третини лівого плеча, синців середньої третини правого стегна, з розвитком шоку, які утворились від дії тупих твердих предметів, в час, вказаний у постанові, і за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння, від яких ОСОБА_9 померла біля 13 год. 22 липня 2021 року по АДРЕСА_2 . Тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з судуральною та субарахноїдальною гематомами, закритої тупої травми грудної клітки справа та зліва з множинними переломами ребер: зліва - переломи ребер 4-5-6 по середньоключичній лінії, переломи 7-8 ребер по середньоключичній та задньоаксілярній лініях, справа - переломи ребер 1-6 по передньоаксілярній лінії, з двобічним гемотораксом, закритого косо-поперечного перелому кісток правого гомілково-стопного суглобу з розвитком шоку лежать у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 . Для утворення вказаних тілесних ушкоджень необхідно не менше 30 травматичних контактів. Всі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , заподіяні прижиттєво, не могли утворитись внаслідок її падіння з висоти власного зросту, в тому числі як з прискоренням, так і без такого.
При цьому, допитаний судом першої інстанції судмедексперт ОСОБА_19 підтвердив свій висновок та вказав, що давність утворення виявлених на тілі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень відповідає терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи. Для утворення вказаних тілесних ушкоджень, які могли бути спричинені внаслідок ударів руками, ногами, дерев`яною палицею, необхідно не менше 30 травматичних контактів. Всі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , заподіяні прижиттєво, та не могли утворитись внаслідок її падіння з висоти власного зросту, в тому числі як з прискоренням, так і без такого.
- висновок судово-медичної експертизи речових доказів №98 від 01.09.21, відповідно до якого, що на представлених на дослідження шортах ОСОБА_7 було виявлено сліди крові, яка може походити як від ОСОБА_7 , так і від ОСОБА_9 ;
- висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 216 від 25.08.21 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 в період вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявлялося. Він перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_7 виявляє ознаки розладу адаптації із змішаним порушенням емоцій і поведінки, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує.
При цьому, апеляційний суд вважає, що такі докази були отримані в законний спосіб, тобто у порядку передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано поклав вищевказані документальні та інші докази, які є послідовними та узгоджуються між собою в основу вироку, як такі, що в своїй сукупності відтворюють картину подій, навівши при цьому переконливі мотиви свого рішення.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано поклав вищевказані документальні та інші докази, які на думку апеляційного суду є послідовними та узгоджуються між собою, а також містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню, в основу вироку, як такі, що в своїй сукупності відтворюють картину подій, які мали місце 22.07.21 року за участі обвинуваченого і його матері ОСОБА_9 , та вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, навівши при цьому переконливі мотиви свого рішення.
Крім того, сам обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує факту виниклого між ним та його матір`ю ОСОБА_9 конфлікту через її алкогольне сп`яніння.

Водночас, апеляційний суд критично відноситься до показань сторони захисту в тій частині, що матеріали провадження не містять доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України з посиланням на те, що у нього відсутній умисел на вчинення цього злочину, що на його думку, стверджено показаннями його сестри ОСОБА_12 (свідок), оскільки, вони суперечать дослідженим доказам у кримінальному провадженні, не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження, а тому відповідно розцінюються як намагання уникнути чи пом`якшити відповідальності за вчинене.
Проаналізувавши вищевказані докази колегія суддів вважає, що ними доводяться обставини, які підлягають доказуванню в порядку ст.91 КПК України.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , повністю доведена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.85, 86 КПК України.

При цьому, доводи сторони захисту про те, що судом взагалі не було взято до уваги тієї обставини, що покійна ОСОБА_9 перебувала в стані сильного ступеня тяжкості алкогольного сп`яніння та інші дані, які об`єктивно вказують на поведінку і обставини її життя, оскільки даний факт жодним чином не надавав обвинуваченому права спричиняти їй тілесних ушкоджень, про які йде мова у даному провадженні.
Не містять також матеріали кримінального провадження і будь-яких доказів того, що покійна ОСОБА_9 до них на подвір`я з`явилась уже з наявними на її тілі тілесними ушкодженнями, які могли бути заподіяними іншою особою за інших обставин, як про це зазначає сторона захисту.
Критично також апеляційний суд відноситься до того, що палиця, яку було оглянуто судом в якості одного із доказів нанесення тілесних ушкоджень, є мізерною, тому не може бути знаряддям злочину, оскільки, як встановлено із висновку експертизи №214 від 08.09.21, для утворення тілесних ушкоджень, які виявлені у ОСОБА_9 , могли бути спричинені як внаслідок ударів руками, ногами, так і дерев`яною палицею.
Не беруться до уваги судом і твердження захисника обвинуваченого про те, що у потерплої ОСОБА_9 візуально тілесні ушкодження в різних ділянках тіла та різного забарвлення (темно-синього, та чорного кольорів), які на його думку, за такий короткий проміжок часу не можуть різко змінити колір, так як апеляційний суд вважає їх власними судженнями, які не підтверджено з посиланням на будь-які докази.
Крім того, доводи сторони захисту про те, що суд поклав в основу обвинувального вироку показання свідка ОСОБА_11 , які на їх думку, є необ`єктивними через її зацікавленість у відібранні та заволодінні його квартирою, оскільки враховуючи усі наявні в матеріалах провадження докази в сукупності, в суду не виникає будь-яких сумнівів у їх правдивості. Крім того, на підтвердження такого доводу стороною захисту не було наведено та не надано жодного з доказів.
Беручи до уваги викладене колегія суддів вважає, що вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, викладені в поданій апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи, не спростовують висновків місцевого суду та не дають жодних підстав для скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження, як про це просить сторона захисту, оскільки спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, які при цьому, були предметом дослідження судом першої інстанції, і їм була надана відповідна юридична оцінка.

Щодо міри призначеного обвинуваченому покарання апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Вищевказані вимоги матеріального права при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання були дотримані судом першої інстанції.
Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому покарання, місцевий суд з достатньою повнотою врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і дані про його особу. При цьому, суд у своєму вироку навів переконливі доводи про можливість та необхідність застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі і саме строком на 8 (вісім) років, яке передбачене у санкції ч.2 ст.121 КК України. Водночас, правильно було застосовано положення ст.71 КК України, та остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено, і з цим повністю погоджується апеляційний суд.

При цьому, обтяжуючими покарання обставинами суд правильно визнав рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, та вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, місцевий суд призначаючи покарання обвинуваченому врахував, що вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, згідно із ст.12 цього ж Кодексу залежно від ступеня тяжкості, відноситься до тяжких, у вчиненні якого обвинувачений свою вину не визнавав.

З достатньою повнотою судом взято до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він є судимим, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів, однак належних висновків не зробив, так як під час умовно-дострокового звільнення вже на другий день вчинив новий умисний тяжкий злочин, що як вірно вказав суд першої інстанції, свідчить про небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність, а також його негативну характеристику за місцем проживання та посередню з місця попереднього відбування покарання.

Проаналізувавши вищенаведене, апеляційний суд вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції дотримався вимог закону та в повній мірі врахував ступінь тяжкості злочину, особу винного й інші обставини кримінального провадження.

За таких обставин, призначене обвинуваченому покарання повністю відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідними і достатніми для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи вищенаведені обставини провадження та норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому покарання за ч.2 ст.121 КК України, відповідає тяжкості вчиненого та особі винного.

Будь-яких порушень кримінального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 , без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Маневицького районного суду Волинської області від 06 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді