Справа № 405/1234/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника колонії: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницький клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполь Донецької області від 08.12.2020 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.249, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі.

про можливість застосування умовно дострокового звільнення

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст. 81 КК України умовно дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та просив задовольнити.

Представник колонії залишив питання на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши в судовому засіданні засудженого, прокурора, дослідивши особову справу №295-С-22, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною другою цієї норми закріплено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» перебував з 28.04.2020 року. За час перебування порушень встановленого режиму утримання не допускав. Заохочень не мав.

З 22.03.2021 року відбував покарання в державній установі «Оріхівська виправна колонія (№ 88)». За час перебування в установі допустив 1 порушення встановленого режиму тримання, стягнення погашене у встановленому законом порядку. Був 1 раз заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

З 16.03.2022 року відбував покарання в державній установі «Кропивницькій ВК (№ 6)». За час відбування покарання допустив 1 порушення встановленого режиму відбування покарання у виді порушення форми одягу, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді поміщення до ДІЗО. Заохочень не має.

Згідно витягу з протоколу від 01.03.2022 року №09 засідання адміністративної комісії ДУ «Оріхівська ВК (№88)» з питання умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останньому відмовлено в застосуванні умовно дострокового звільнення, як такому, що не довів свого виправлення.

З характеристики, затвердженої начальником ДУ «Кропивницька ВК (№6)» від 06.04.2022 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для самостійного їх виконання.

Участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере.

Участь у роботі самодіяльних організацій не приймає, соціально корисну активність не проявляє.

Не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, так, як не вбачає в цьому суспільної необхідності та особистої користі

Так, відповідно до п.2 б) Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

З довідки про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він має 2 стягнення, отримані ним 05.05.2021 та 31.03.2022 у виді догани та поміщення до ДІЗО на 14 діб, яке на даний час не знято та не погашено в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.

Також, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.

При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним призначеного покарання, а саме виправлення засудженого.

Так, процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці, тому проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці та сумлінною поведінкою, яке може проявлятися не тільки у пасивній формі, тому вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6