Справа № 497/1717/22
Провадження № 1-кс/497/718/22
УХВАЛА
12.09.2022 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Болград, клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
08.09.2022 року (надіслано поштою 06.09.2022 року) старший слідчий відділення №2 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна.

З клопотання вбачається, що відділенням № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 000423 від 02.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за фактом спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням установлено, що 02.09.2022 року приблизно о 23:00 годині навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході допиту потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що 02.09.2022 року приблизно о 23:00 годині останній знаходився навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 , в зазначений час до нього під`їхав автомобіль марки «ВАЗ 2103», білого кольору, з якого вийшов ОСОБА_6 , спільно зі своїм братом ОСОБА_7 та троє невідомих, які почали наносити ОСОБА_5 удари руками та битами.

05.09.2022 року в ході огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості позаду городу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки «ВАЗ 2103», білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

05.09.2022 року постановою слідчого вилучене майно - транспортний засіб марки «ВАЗ 2103», білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », визнаний речовим доказом та залучений до матеріалів кримінального провадження.
Отже, з метою збереження вилученого майна та необхідності його дослідження в ході слідчих дій відповідних судових експертиз, за результатами проведення яких зазначене майно може бути використане як речові докази, засобом чи предметом вчинення кримінального правопорушення, а його знищення унеможливлює встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на нього арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цих речових доказів у тому ж стані, що і на момент їх вилучення, тому слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Старший слідчий відділення №2 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі (а.с.16).

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2022 року приблизно о 23:00 годині навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вказані відомості 02.09.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.122 КК України.

З протоколу огляду місця події від 05.09.2022 року вбачається, що з 20:30 години по 21:15 годину працівниками поліції був оглянутий транспортний засіб марки «ВАЗ 2103», білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який був покинутий та знаходився на відкритій ділянці місцевості, позаду города домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому автомобіль має багато механічних пошкоджень. З показань потерпілої особи саме на цьому автомобілі до нього під`їхали брати Драганови в день вчинених відносно нього протиправних дій. Постановою старшого слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 05.09.2022 року це майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження є всі підстави обґрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, про що свідчать отриманіф потерпілої особою тілесних ушкоджень та вилучене майно на якому також є механічні пошкодження та саме експертні дослідження вкажуть на механізм утворення даних пошкоджень. Також слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні, а саме транспортний засіб, як можливе знаряддя злочину, а також з метою зберігання даного транспортного засобу, фактичний власник якого не був встановлений.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно, є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000423 від 02.09.2022 року, під час огляду транспортного засобу від 05.09.2022 року, а саме на:

- транспортний засіб марки "ВАЗ 2103", білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

у частині позбавлення права його відчуження, розпоряджання та користування.

Транспортний засіб марки "ВАЗ 2103", білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати на зберігання до відділу забезпечення Центру забезпечення ГУНП в Одеській області (арешт майданчик) розташований за адресою: вул. Транспортна 2 б, м. Арциз Болградського району Одеської області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1