Справа № 307/1954/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/571/21 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2021 про повернення прокурору обвинувального акту, щодо ОСОБА_7 .
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, будучи засудженим вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2020 за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05(п`ять) років, та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 01(один) рік 06(шість) місяців, у період часу з 20.10.2019 до 26.05.2021, систематично, знаходячись у домоволодінні АДРЕСА_1 , де він мешкає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження та залякування своєї співмешканки, з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_9 , з якою проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останньої, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань, тощо. А саме, ОСОБА_7 , неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_9 , дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, погрожував вигнати свою співмешканку ОСОБА_9 з будинку на вулицю, тим самим викликав у своєї співмешканки ОСОБА_9 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному
здоров`ю, що виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій. Крім того, дії ОСОБА_7 по відношенню до його співмешканки ОСОБА_9 , супроводжувалися погрозами фізичної розправи. Вся подія відбувалася на очах малолітніх дітей, один з яких є їхньою спільною дитиною.
Так, 20.10.2019 близько 12 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно його співмешканки ОСОБА_9 , дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами вигнати з будинку на вулицю, чим викликав у ОСОБА_9 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 20.10.2019 близько 14 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно його співмешканки ОСОБА_9 , дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами вигнати з будинку на вулицю, чим викликав у ОСОБА_9 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Вказані дії постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2021, об`єднані в одне провадження та постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2021 ОСОБА_7 визнаний винуватим та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі десять неоподаткованих мінімумів доходів громадян (сто сімдесят) грн.
01.11.2020 близько 11 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно його співмешканки ОСОБА_9 , дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами вигнати з будинку на вулицю, чим викликав у ОСОБА_9 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. За вказані дії постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05.04.2021, ОСОБА_7 визнаний винуватим та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі десять неоподаткованих мінімумів доходів громадян (сто сімдесят) грн.
Продовжуючи свої систематичні дії,26.05.2021 близько 17 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно його співмешканки ОСОБА_9 , дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, залякуваннях, погрозі фізичною розправою, приниженні, а саме ОСОБА_7 неодноразово плював в обличчя ОСОБА_9 , що викликало
у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе потерпілою та завдало шкоди її психічному здоров`ю. Вся подія відбувалася на очах малолітніх дітей, один з яких є їхньою спільною дитиною.
Такі дії ОСОБА_7 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
В ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.9 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить повної дати його затвердження, при тому, що дата його складання зазначена 31.05.2021.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду від 03.11.2021 як незаконну та необґрунтовану й призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України. В ньому викладено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, який до того ж був складений слідчим та затверджений прокурором 31.05.2021. При цьому, та ж сама дата його затвердження зазначена і в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, що також узгоджується з першим аркушем першої сторінки обвинуваченого акту. Прокурор також зазначає, що наявність неповної дати затвердження, яку слідчий, набираючи текст обвинувального акту не міг наперед зазначити, слід розцінювати як технічну помилку та формальний недолік, який не може слугувати законною підставою для привернення обвинувального акту прокурору.
Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, захисника, потерпілої, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Цих вимог судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження у підготовчому засіданні щодо ОСОБА_7 , не дотримано.
Вичерпні вимоги до обвинувального акту викладені в ст.291 КПК України.
Згідно ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Перевіряючи законність прийнятого рішення про повернення прокурору вказаного обвинувального акту, колегія суддів вважає, що суд допустив порушення вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, виходячи з наступного.
Аналогічні відомості щодо дати складання та затвердження обвинувального акту відображено і в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, де також відображена дата 31.05.2021.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, та приймаючи рішення щодо його повернення з тих підстав, що такий не містить повної дати його затвердження, залишивши поза увагою вимоги ч.1 ст.291 КПК України, які у даному кримінальному провадженні не порушено.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й такі в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Таким чином, колегія суддів вважає, доводи прокурора про те, що висновки суду про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України, не відповідають фактичним обставинам, змісту обвинувального акта та вимогам кримінального процесуального закону, слід визнати правильними.
Кримінальне провадження повинно здійснюватись з дотриманням верховенства права та розумних строків розгляду, а повернення обвинувального акту з неналежно перевірених та формальних підстав щодо обвинуваченого, на переконання колегії суддів, цим загальним засадам не відповідає.
Під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено такої невідповідності обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, у зв`язку з чим ухвала суду про повернення вказаного обвинувального акту прокурору не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню до суду першої інстанції для його розгляду.
Керуючись ст.ст.404,405,407,415, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвала набирає чинності з дня проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: