Справа № 466/1550/22
Провадження № 1-кп/466/431/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

секретяря судових засідань - ОСОБА_2

справа №466/1550/22

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці у кримінальному провадженні № 000030, відомості про які 22.01.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 ,

захисту - захисник ОСОБА_9 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

встановив:

28.02.2022 року до Шевченківського районного суду м. Львова з Львівської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000030, відомості про які 22.01.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, до якого долучено, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання копії обвинувального акту обвинуваченими та їх захисниками.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2022 року - справу № 466/1550/22 розподілено на суддю - доповідача ОСОБА_1 , судді ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Ухвалою судді від 28.03.2022 р. по даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці. Зазначає, що 25.03.2022 року ним було подано до суду клопотання про продовження строку дії домашнього арешту, однак, таке не було розглянуто з об`єктивних причин до його завершення, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні, що унеможливило його участь в судовому засіданні.

Прокурор покликався на те, що на даний час ризики, зазначені в ухвалах слідчого судді про застосування та продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не зменшились та продовжують існувати. Разом з тим при оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове розслідування прийшло до висновків, що: наявні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжких злочинів є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі; ОСОБА_4 не працює; у разі визнання винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років; ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, тобто усвідомлював небезпечність своїх дій.

На даний час ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування, продовжують існувати.

Наголошує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, що вчинений останнім із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є актуальними та не відпали. Зокрема:

1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_4 від суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

Окрім цього, ОСОБА_4 ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, таким чином, останній обізнаний із вагомістю доказів, які наявні у сторони обвинувачення для доведення його вини, а тому така обставина ще в більшій мірі може спонукати обвинуваченого до втечі.

2) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 . Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Вказане підтверджується і тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні розбою, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечним для життя і здоров`я людини та з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, а на даний час досудовим розслідуванням не встановлено всіх співучасників кримінального правопорушення.

Також, в ході ознайомлення із матеріалами досудового розслідування ОСОБА_12 стали відомі повні анкетні дані, місце проживання та роботи потерпілих і свідків у вказаному кримінальному провадженні. Перебування під цілодобовим домашнім арештом в сукупності із отриманою інформацією значно полегшує підозрюваному можливість вчинення тиску на потерпілих та свідків, як безпосередньо ним, так і за допомогою інших невстановлених співучасників злочину чи зацікавлених осіб. Натомість правоохоронні органи, у зв`язку із закінченням досудового розслідування, позбавлені можливості запобігти таким діям підозрюваного чи зафіксувати їх, оскільки позбавлені можливості проводити будь які слідчі (розшукові) дії.

3) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 може повідомити співучасникам вчинення вказаного злочину про відомі йому обставини кримінального провадження та можливість уникнення ним передбаченої законом відповідальності у зв`язку із тим, що на даний час такі не встановлені.

Перебування під домашнім арештом та вільний доступ до засобів зв`язку без будь якого контролю надає ОСОБА_4 можливість спілкуватись із невстановленим співучасником злочину, повідомляти його про здобуті органом досудового розслідування докази та встановлені обставини, що може унеможливити його подальше встановлення.

4) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Про існування вказаного ризику свідчить систематичний характер злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин із застосуванням насильства до потерпілого, що вказує на схильність підозрюваного до вчинення нових злочинів із застосуванням насильства.

Окрім цього, 31.12.2021 СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні № 0000115 від 04.02.2021, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, що свідчить про наявність у нього спеціальних навичок та вмінь, необхідних для вчинення злочинів та схильність останнього до вчинення умисних корисливих особливо тяжких злочинів.

Крім цього прокурор звертає увагу суду, що розгляд справи по суті не розпочато, потерпілі та свідки не допитані, а відтак, з метою усунення небезпеки впливу обвинуваченого на вказаних осіб, слід застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_13 підтримав це клопотання та наведені у ньому доводи.

Захисник ОСОБА_9 частково заперечував щодо задоволення клопотання, просив призначити запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки обвинувачений хворіє важкою хворобою .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, ознайомившись з поданим клопотанням вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2021 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова щодо підозрюваного ОСОБА_4 (фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України 20.05.2021) застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

03.02.2022 на підставі ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду щодо ОСОБА_4 скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на ОСОБА_4 покладено такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Підставою для обрання запобіжного заходу - домашнього арешту стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини в справі та незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Суд вважає, що з моменту обрання підозрюваному ОСОБА_4 домашнього арешту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Судом встановлено, що наведені прокурором в підготовчому судовому засіданні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованого йому діяння, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому на 2 місяці.

Інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід задоволити.

Клопотання прокурора про обрання продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 від 25.03.2022 року слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 181, 184, 331, 336, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати квартиру АДРЕСА_2 цілодобово на 2 місяці: з 05 травня 2022 року по 05 липня 2022 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, такі обов`язки:

- не залишати квартиру АДРЕСА_2 цілодобово;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії покладених судом на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків становить два місяці з 05 травня 2022 року по 05 липня 2022 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 від 25.03.2022 року - залишити без розгляду.

Копію ухвали скерувати прокурору Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 для контролю.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена у встановленому порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосереднього до Львівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1