Справа №949/515/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратори Рівненської області ОСОБА_3 про надання дозволу на передачу у дохід держави речових доказів у кримінальному провадженні за №0000664 від 14 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 198, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратори Рівненської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про надання дозволу на передачу у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України (04119, м. Київ вул. Дегтярівська, буд. 38-44, ) речових доказів у кримінальному провадженні №0000664 від 14 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 198, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, у вигляді бурштину-сирцю, загальною вагою 147025,55 г., вилученого 14 листопада 2019 року в ході проведення обшуків в будинках по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , по АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_4 , для його зарахування до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що у провадженні СВ відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувало кримінальне провадження №0000664 від 14 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 198, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України. Згідно матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що 14 серпня 2019 року до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, надійшов рапорт оперуповноваженого Дубровицького МРВ УСБУ в Рівненській області ОСОБА_4 про те, що було отримано інформацію щодо функціонування злочинної групи на території Дубровицького району, що спеціалізується на незаконному видобутку, скупці, переробці та контрабандному переміщенні бурштину через державний кордон України, до якої, крім жителів району входили співробітники Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області, які зловживаючи своїм службовим становищем одержували неправомірні вигоди, забезпечували не притягнення осіб за незаконний видобуток та скупку бурштину.
У подальшому, у відповідності до вимог статей 98 100, 110 Кримінального процесуального кодексу України, зазначене каміння визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000664 та передано на зберігання до начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області.
Волинським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України у кримінальному провадженні проведено гемологічне дослідження та надано висновок експерта, згідно якого встановлено, що вказане вище каміння є бурштином-сирцем, загальною вагою - 147025,55 г.
У осіб, в яких вилучено вказане майно, на час вилучення були відсутні будь-які документи на його видобуток чи придбання в осіб, які мають таке право, у подальшому такі документи також надані не були, серед яких мають бути: дозвіл на користування надрами (стаття 19 Кодексу України про надра), акт, що засвідчує гірничий відвід, документи оформлені у встановленому законом порядку, що посвідчують право на земельну ділянку.
Правилами торгівлі дорогоцінними металами (крім банківських металів) і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням у сирому та обробленому вигляді і виробами з них, що належать суб`єктам підприємницької діяльності на праві власності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №802 від 04 червня 1998 року, передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності здійснюють операції купівлі-продажу мінеральної та вторинної сировини лише на підставі ліцензій, що видаються у порядку, встановленому законодавством. З чого слідує, що будь-які операції щодо продажу дорогоцінного каміння мають проводитись суб`єктами, які мають відповідну ліцензію.
Враховуючи те, що у осіб, у яких вилучено вказане майно, відсутні будь-які документи на його видобуток чи придбання в осіб, які мають таке право, та поширеність фактів незаконного видобутку бурштину, існують достатні підстави вважати, що описане вище майно являється незаконно здобутим.
У ході досудового розслідування осіб, у яких було придбано вказане вище майно, встановлено не було. З часу реєстрації кримінального провадження до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області чи до Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури інформації про законних власників вказаного майна не надходило.
За результатами досудового розслідування, заступником начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 11 лютого 2022 року прийнято рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Дубровицьким відділом Сарненської окружної прокуратури, при перевірці законності вказаного рішення, встановлено, що воно є обґрунтованим та вмотивованим.
Враховуючи те, що власника майна не встановлено, а у осіб, у яких вилучено вказане майно, відсутні будь-які документи на його видобуток чи придбання в осіб, які мають на це право та поширеність фактів незаконного видобутку бурштину, існують достатні підстави вважати, що описане вище майно являється незаконно здобутим, однак не містить слідів кримінального правопорушення.
На підставі пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор просить передати речові докази бурштин-сирець, у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України для його зарахування до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.
Прокурор у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання про надання дозволу на передачу у дохід держави речових доказів, без її участі у зв`язку із службовою необхідністю.
Відповідно до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З матеріалів клопотання встановлено, що 14 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000664 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 198, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України
З протоколів огляду місця події від 14 листопада 2019 року вбачається, що з місць огляду було вилучено каміння бурштину.
Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Каміння, яке було вилучено 14 листопада 2019 року під час огляду, у зв`язку з його відповідністю критеріям речового доказу визнано таким у процесуальний спосіб.
Так, вказане каміння бурштину було приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000664 в якості речового доказу та передано на зберігання до начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області.
Волинським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України у кримінальному провадженні проведено гемологічне дослідження та надано висновок експерта, згідно якого встановлено, що вказане вище каміння є бурштином-сирцем, загальною вагою - 147025,55 г.
Постановою заступника начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 11 лютого 2022 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000664 від 14 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 198, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.
За змістом пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначаються Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.
Пунктом 23 вказаного Порядку №1104 передбачено, що речові докази у вигляді дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення або напівдорогоцінного каміння або у вигляді речей, що їх містять, крім тих, що мають ознаки, які свідчать про їх історичну, музейну, наукову, художню або іншу культурну цінність, передаються для зберігання Державному сховищу дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння або уповноваженому банку.
У відповідності до пункту 28 Порядку №1104, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Реалізація предметів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року №1340.
Згідно з підпунктом 11 пункту 9 Порядку №1340, майно, зазначене у пункті 1 цього Порядку, передається для подальшого розпорядження ним на підставі акта опису, оцінки та передачі майна, в тому числі реалізується через торгівельні підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені угоди на його реалізацію відповідно до пунктів 12 і 13 цього Порядку, з дотриманням таких вимог: незаконно добуті природні ресурси та виготовлена з них продукція, а також знаряддя незаконного добування природних ресурсів за рішенням комісії, створеної відповідно до пункту 7 цього Порядку, підлягають реалізації через відповідні торгівельні підприємства, а ті, що є продуктами харчування, - передачі закладам, зазначеним у підпункті 9 цього пункту
Відповідно до пунктів 3, 5 Положення про порядок формування та зберігання Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1998 року №387, до Державного фонду зараховуються дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння, закуплені на території України та за її межами за рахунок коштів державного бюджету, відходи і брухт дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння у будь-якому вигляді та стані, дорогоцінні метали та дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння у виробах і брухті, скуплені у населення і юридичних осіб, конфісковані або реквізовані відповідними органами згідно з законодавством України чи здані як скарб, безхазяйні, а також одержані за правом спадкоємства чи дарування, цінності Історичного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, який є складовою частиною Державного фонду. Безпосереднє формування і зберігання цінностей Державного фонду здійснює Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння.
У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України - організація, що входить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, і забезпечує закупівлю за рахунок державного бюджету, приймання, зберігання, продаж дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння у будь-якому вигляді та стані.
Як визначено пунктом 10 Положення №387, дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння у виробах і брухті, скуплені у населення, юридичних осіб, конфісковані або реквізовані, безхазяйні та такі, що за правом спадкоємства чи дарування перейшли у власність держави, і скарби надходять до Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння без відповідної переробки.
Таким чином, оскільки вказані вище речові докази, були предметами кримінального правопорушення, власника вилученого майна досудовим розслідуванням не встановлено, їх слід передати у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України для його зарахування до Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.
З огляду на те, що немає необхідності у подальшому зберіганні речових доказів, зазначених у клопотанні, чинним законодавством не передбачено іншого порядку вирішення долі речових доказів, аніж зазначено у статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 170-174, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратори Рівненської області ОСОБА_3 про надання дозволу на передачу у дохід держави речових доказів у кримінальному провадженні за №0000664 від 14 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 198, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України - задовольнити.
Передати у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України (04119, м. Київ вул. Дегтярівська, буд. 38-44, ) речові докази у кримінальному провадженні №0000664 від 14 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 198, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, у вигляді бурштину-сирцю, загальною вагою 147025,55 г., вилученого 14 листопада 2019 року в ході проведення обшуків в будинках по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , по вул. Армійська, 25 в м. Дубровиця, Сарненського району Рівненської області та по вул. Сагайдачного, 7 в с. Селець, Сарненського району Рівненської області, для його зарахування до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.
Ухвала слідчого судді є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1