Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1063/21

Номер провадження: 1-кп/511/51/22

11 липня 2022 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11
потерпілого ОСОБА_12
перекладачів: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000008 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.01.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Суклея Слободзейського району, Республіки Молдови, особа без громадянства, офіційно не працюючий, не одружений, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_10 07.01.2021 в період часу з 17:00 до 21:00 години, знаходився в приміщенні літньої кухні по АДРЕСА_2 , де разом з власником домоволодіння ОСОБА_19 вживав спиртні напої.
Під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_10 та ОСОБА_19 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, яка переросла в бійку в ході якої у ОСОБА_10 виник прямий умисел на вбивство, тобто на протиправне позбавлення життя ОСОБА_19 .
Реалізуючи свій злочиний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_19 , ОСОБА_10 усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, перелдбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, цього ж дня, тобто 07.01.2021 року в період часу з 17.00 до 21.00 години, знаходячись у вищевказаному місці, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс металевим друшляком та металевою ємністю (відром), чисельні удари (понад 20) в область передньої частини голови і шиї ОСОБА_19 .
Внаслідок вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_19 відкриту поєднану з травмою обличчя черепно-мозкову травму, що представлена лінійно-дірчастим переломом кісток основи черепа, а також верхньої половини обличчя (верхня щелепа і ділянка кореня носа), забиттям головного мозку з вогнищевими крововиливами під м`які мозкові оболонки, забитими ранами з численними синцями і саднами обличчя, рваними ранами з синцями слизової оболонки верхньої і нижньої губ, синцем лівої вушної раковини, численними масивними крововиливами в м`які тканини волосистої частини голови і обличчя, чисельні синці (переважно ліворуч) на правій і лівій передньо-бічних поверхнях шиї в її верхній половині й нижній третині, синці на передній поверхні грудної клітки в проекції рукоятки грудини.
Смерть ОСОБА_19 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою відкритою поєднаною з травмою обличчя черепно-мозковою травмою і настала від набряку головного мозку. Виявлена у загиблого травма голови з проломом основи черепа, забиттям головного мозку і численними ранами обличчя містить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Таким чином ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, кваліфікованого як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
На початку судового слідства обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнавав частково, зазначаючи, що вбивство ОСОБА_19 відбулося іншою особою, в той час коли він спав, та від дачі показів відмовився, користуючись своїм конституційним правом.
В подальшому, в ході судового слідства, свою вину визнав частково та надав суду наступні покази.
Так, протягом останніх шести років він проживав на території реабілітаційного центру в м. Миколаєві, де проходив лікування. 06 січня 2021 року вечірнім електропотягом він приїхав до м. Роздільна, де мав намір зупинитися в будинку по вул. Затишній з метою зустрітися зі своєю колишньою дружиною та її донькою. Однак вони були не раді його приїзду, між ним та падчеркою відбулася неприємна розмова, внаслідок чого він посварився і з дружиною. Оскільки був пізній час, він був вимушений піти ночувати на вокзал. Зранку до вечора, 07 січня 2021 року він ходив по різним знайомим, з метою у когось залишитись переночувати. Так через деякий час, він зайшов до свого знайомого ОСОБА_20 , який проживає по АДРЕСА_3 , оскільки дуже хотів спати та й згадав, що той повинен йому грошей. Однак ОСОБА_21 був не один, дома була його дружина ОСОБА_22 і у них не було вільного ліжка. ОСОБА_23 сказав що познайомить його з ОСОБА_24 , у якого вільна хата і там можливо буде заночувати. Так вони пішли до ОСОБА_25 на вул.Черняхівського, там вони познайомилися, ОСОБА_25 показав йому кімнату та ліжко де можна буде переночувати і запропонував випити домашнього вина. Однак закуски ніякої не було. ОСОБА_23 сказав що піде купить якоїсь закуски до вина та цигарок. ОСОБА_25 приніс дві трьох літрові склянки домашнього вина. Вони розташувалися на літній кухні, та почали потрохи випивати та спілкуватися. Так вони розмовляли на різні теми, з`ясувалось, що ОСОБА_25 скульптор, він показував йому свої роботи з гіпсу. Через деякій час повернувся ОСОБА_23 та приніс тільки цигарки, а їжі не приніс, оскільки йому не вистачило грошей. ОСОБА_21 трохи з ними випив, а потім пішов додому. Вони з ОСОБА_26 продовжували спілкуватися та по трохи випивати вино, а потім він пригадав, що колись давно був знайомий з батьками ОСОБА_25 . Вони почали розмовляти за батьків і так сталося, що в своїй розмові ОСОБА_26 недобрими словами відізвався про його матір. Він одразу розлютився та впав в агресію, оскільки для нього « ОСОБА_27 це святе» і вони почали дуже сваритися. Так, в ході сварки вони повалили один одного на підлогу та почали бійку. Битися почали так, що або він ОСОБА_26 вб`є, або той вб`є його. Так як він знаходився в сильному емоційному та агресивному стані, він почав хватати все, що попадало під руку. Так він хопав і якесь відро, і друшлаг, і черпак, та наносив удари по голові ОСОБА_26 , при цьому він не усвідомлював що може його забити до смерті. На той момент, він вважав що таким чином він захищається і обороняється від ударів ОСОБА_25 , оскільки той схопивши його за шию дуже сильно стискав її своїми пальцями, і він побоювався за своє життя, вирішив йти до кінця. Тобто бійка між ними була як кажуть «хто сильніше, той і побідив». Вони котилися стрімголов по хаті і зносили все на ходу. В ході їхньої бійки билося скло, падали каструлі та казани. В якійсь час, він зупинився і помітив, що у ОСОБА_28 йде ротом кров і той дуже хрипить. Він його приподняв, щоб той не захлинувся кров`ю, а сам побіг до ОСОБА_23 , щоб ті викликали швидку. ОСОБА_21 дома не було і він все розповів ОСОБА_22 , та сказала що піде з ним та подивиться. Коли вони повернулися, ОСОБА_22 до хати не заходила, оскільки побачила, що на підлозі в кухні лежить чоловік в крові, побігла назад, а він пішов до кімнати та приліг на ліжко, щоб трохи відпочити, бо не спав двоє суток. Потім приїхала поліція і заарештувала його.

Надаючи покази, обвинувачений ОСОБА_10 неодноразово вказував, що в нього не було умислу на позбавлення життя ОСОБА_29 і йому дуже шкода, шо так вийшло. При цьому зазначив, що перебував в агресивному стані, удари наносив обороняючись та захищаючи своє життя, оскільки ОСОБА_19 схопив його за шию та намагався удушити.

На при кінці судового слідства, обвинувачений ОСОБА_10 щиро покаявся.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_12 , суду пояснив, що загиблий ОСОБА_19 був його рідним старшим братом та проживав в будинку матері за адресою по АДРЕСА_2 . Сам він проживає в АДРЕСА_4 . Останній раз брата бачив 4 чи 5 січня 2021 року і він був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_30 вживав спиртні напої, але випадків агресії в нього ніколи не було, він був доброю та спокійною людиною, який займався своєю справою він скульптор самоучка та працював за наймом. Обвинуваченого ОСОБА_10 він ніколи не бачив в будинку у брата. 08 січня 2021 року йому повідомили, що його брата знайшли мертвим. Коли він разом з поліцією зайшли до будинку, то він побачив там повний безлад, в літній кухні, де лежав брат, було все в крові, посуд розкиданий, побите скло. В кімнаті на ліжку були якісь чужі речі та валявся п`яний ОСОБА_31 .
Свідок ОСОБА_32 суду повідомив, що він працює старшим фельдшером швидкої допомоги. Так, 08 січня 2021 року, в період часу приблизно з 00 годин до 01.00 (на початку суток) поступив дзвінок на 103. Їх бригада виїхала за адресою: АДРЕСА_2 , номер не пам`ятає, але знає що це будинок ОСОБА_26 , другий чи третій будинок справа, оскільки раніше часто бували на виїздах за цією адресою, коли були живі батьки загиблог. Під`їхавши до будинку, вони побачили, що двері відчинені та горить світло, вони посигналили, але ніхто не вийшов. Коли він зайшов до будинку, то побачив, що на підлозі в кухні лежить чоловік весь залитий кров`ю. Він одразу зрозумів, що чоловік мертвий і медична допомога йому вже не потрібна, він вирішив його не торкати, а дочекатися поліцію. Він вийшов на подвір`я до водія, якого попросив зателефонувати диспетчеру та повідомити, що в будинку є труп і є необхідність викликати поліцію. Коли він стояв біля автомобіля швидкої та розмовляв з водієм до нього підійшла, якась жінка в сірому пальто, та сказала, що в хаті повинен бути чоловік, якій це зробив, оскільки він приходив до них і повідомив, що вбив ОСОБА_25 , попросив викликати швидку. Поки вони розмовляли, під`їхала поліція, яка розпочала робити свою справу.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 , суду повідомила, що ОСОБА_10 знала до 2012 року, оскільки він працював разом з її чоловіком. А після 2012 року його не бачила і забула про нього. Так, 07 січня 2021 року було свято і в дений час вони з чоловіком лягли відпочити. Потім вона почула, що хтось стукає у вікно, вона виглянула та побачила ОСОБА_10 . Вона розбудила ОСОБА_21 який вийшов на подвір`я та почав розмовляти з ОСОБА_34 . Вона почувши, що ОСОБА_31 пропонує ОСОБА_21 продати якісь речі, які той приніс з собою, а також проситься залишитись у них на ніч, покликала чоловіка та почала з ним сваритися та заперечувати, щоб ОСОБА_31 залишався у них. ОСОБА_21 сказав, що відведе ОСОБА_34 до ОСОБА_35 і вони пішли. Вона почала займатися своїми справами, потім пішла до сусіда ОСОБА_36 , щоб забрати свою чашку, але там нікого не було, оскільки хвіртка була зачинена. Потім вона вирішила піти до ОСОБА_35 . Коли вона прийшла на вул. Черняховського, то побачила, що ОСОБА_21 і ОСОБА_37 стоять на вулиці. Олександр їх запросив до літньої кухні та запропонував випити по стаканчику вина на честь свята. ОСОБА_31 в літньої кухні у ОСОБА_26 , вона не бачила, але за твердженням ОСОБА_26 , він поклав ОСОБА_10 в будинку відпочивати. Вона попереджала ОСОБА_38 , що ОСОБА_31 погана людина і щоб він його вигнав, на що той відмовився. Приблизно о 16год.00хв., вона пішла до дому, ОСОБА_21 залишила у ОСОБА_26 , однак повертаючись додому, вона побачила що ОСОБА_39 вже вдома, і зайшла до нього, а коли повернулася її ОСОБА_21 вже повернувся від ОСОБА_26 . Після 17.00 вони повечеряли і лягли спати. В той вечір, ОСОБА_31 до них приходив двічі, вперше біля 21.00 години, коли вони спали прийшов та питав про свої телефони. Вдруге він прийшов після 22.00 год. вона почула якісь крики, виглянула у вікно і побачила, що ОСОБА_31 залізає на паркан та щось кричить, вона вийшла з дому, він кричав, щоб вона покликала ОСОБА_21 , але вона збрехала, що ОСОБА_21 не має. Він почав її шаркати за вортнік, кричав щоб вона поклмкала ОСОБА_21 . Потім ОСОБА_21 вийшов до нього, коли побачив, що той лізе через паркан та голосно кричить. ОСОБА_31 кричав що когось зламав та побив, а також голосно кричав, щоб ОСОБА_21 йому повернув якісь телефони. При цьому вона побачила, що на одежі ОСОБА_31 є плями бурого кольору, яких раніше на ньому не було. Поки ОСОБА_21 з ОСОБА_31 сперичалися, вона тим часом побігла до будинку ОСОБА_26 , подивитися що там трапилось. Однак побоялась туди зайти, оскільки побачила, що світло горить, двері відчиненні, а на підлозі в літній кухні в калюжі крові лежить ОСОБА_37 . Повертаючись назад, вона зайшла до ОСОБА_40 та з їх мобільного телефону викликала швидку, оскільки свій телефон не взяла. Потім вона була присутня коли в будинок ОСОБА_26 зайшли працівники поліції та фельдшер швидкої.
Також свідок ОСОБА_33 повідомила, що ОСОБА_31 знаходився в обуреному стані та дуже п`яний, також вона бачила на ньому якісь подряпини.
Свідок ОСОБА_41 , надав суду покази повністю ідентичні показам свідка ОСОБА_33 та пояснив що ОСОБА_42 прийшов до них приблизно о 14.00 годині, вони розмовляли, він сказав, що залишив у якогось Макса на вул.Комунальній свою сумку та попросив піти разом з ним, щоб її забрати. Вони спочатку зайшли до ОСОБА_29 на вул.Черняховського, де він їх познайомив і вони випили по стаканчику вина, яким ОСОБА_25 їх пригощав, потім вони пішли на вул.Комунальну, де ОСОБА_34 забрав свою сумку, зайшли в магазин і повернулись к ОСОБА_26 , випили ще трохи вина і ОСОБА_43 відвів ОСОБА_31 в кімнату, щоб той ліг відпочивати. В цей час до ОСОБА_26 прийшла ОСОБА_22 і вони також випили вина на літній кухні. Так як вже був закат, ОСОБА_22 покликала його до дому, але він ще не хотів йти і вона пішла сама. Він повернувся додому біля 17.00, вони з Олено повечіряли, подивились телевізор і лягли спати. Біля 21.00 години ОСОБА_31 постукав у вікно, він до нього вийшов, а той почав питати де його телефони, він був у збудженому стані, він йому відповів, що телефони його напевно у ОСОБА_26 вдома. ОСОБА_31 пішов. Потім після 22.00 знов ОСОБА_31 повернувся та почав громко лаятися, заліз на паркан та зламав його, почав кричати що він забив ОСОБА_38 . Він не повірив його словам та ОСОБА_22 пішла до ОСОБА_26 подивитись. ОСОБА_31 пішов також. Коли повернулася ОСОБА_22 то повідомила, що ОСОБА_37 лежить в літній кухні в калюжі крові. Вони пішли до сусіда ОСОБА_44 та ОСОБА_22 попросила викликати швидку, він повернувся додом у, а ОСОБА_22 пішла до ОСОБА_26 .
У суду немає підстав ставити під сумнів покази свідків обвинувачення, оскільки їм роз`яснені права та обов`язки, та будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України, приведені судом до присяги, вони заперечували наявність у них неприязних стосунків з обвинуваченим та причин обмовляти його. Вказані покази суд приймає повністю до уваги, оскільки вон не різняться, узгоджуються між собою, не мають протиріч та відповідають фактично встановленим обставинам справи і суд покладає їх в основу вироку.
Крім того, судом була допитана свідок ОСОБА_45 , яка повідомила, що з 2001 по 2016 рік перебувала у цивільних шлюбних відносинах з ОСОБА_10 з 2016 року його не бачила, їй було відомо що він знаходиться у м.Миколаєві на лікуванні від алкогольної залежності. 07 січня 2021 року прийшов вночі, приблизно 0 01.00 годині, почав сваритися з її дітьми та скандаліть із нею, потім десь пішов, на ранок повернувся почав шукати якісь телефони, потім сказав що ночував на вокзалі і пішов. Більше вона його не бачила, а 08 січня приблизно в 02 чи 03 годині ночі їй зателефонували з поліції та повідомили, що ОСОБА_10 підозрюється у вбивстві.
Також свідок ОСОБА_45 надаючи характеристику своєму колишньому чоловікові, повідомила суду, що за весь час їх сумісного життя, тільки один рік, коли ОСОБА_31 був закодованим від алкоголю, він поводив себе адекватно. А весь інший час на ґрунті алкоголю були тільки, скандали, бійки, образи та непорозуміння. Свідок повідомила, що в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_10 становиться дуже агресивним та збудженим, а також поводить себе неадекватно по відношенню до інших осіб.
Такі покази свідка суд також приймає до уваги та кладе їх в основу вироку.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_10 також повністю підтверджується дослідженими та оголошеними в судовому засіданні письмовими доказами обвинувачення, а саме:
Випискою з ЄО №166 від 08.01.2021 року, згідно якої вбачається, що 07.01.2021 року о 23:35 надійшло повідомлення зі служби 102 про те що 07.01.2021 року о 23:34, за адресою: АДРЕСА_2 повідомив фельдшер ШМД що вони виїхали на адресу там виявили чоловіка мертвого, якій лежить в будинку в крові, а інший сховався в будинку, начебто в дворі лежить топор. Швидку викликала сусідка ОСОБА_46 . При виїзді СОГ ВП на місце події у крові було виявлено труп господаря будинку ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (т.1, а.с.171).
Випискою з ЄО №167 від 08.01.2021 року, згідно якої вбачається, що 08.01.2021 року о 00:54 надійшло повідомлення зі служби 102 про те що 07.01.2021 року о 23:55, за адресою: АДРЕСА_2 виявили труп ОСОБА_29 , 54 роки, розрізаний топором, більше інформації не надали. Заявник ОСОБА_47 , на місце події працює СОГ ВП. (т.1, а.с.170).
Витягом з кримінального провадження №0000008 з якого вбачається, що 08.01.2021 року за повідомленням ШМП Роздільнянської ЦРЛ, в ЄРДР внесено запис про злочин, що кваліфікований за ст.115 ч.1 КК України, в фабулі якого зазначено: що по АДРЕСА_2 в приміщені кухні виявлено труп ОСОБА_19 , з ознаками насильницької смерті (т.1, а.с.169).
Оглядом місця події за адресою: АДРЕСА_2 , який проводився на підставі заяви ОСОБА_12 про надання дозволу (т.1 а.с. 172), що підтверджується відповідним протоколом від 08.01.2021року з фото таблицями та флеш носієм у додатку, згідно якого:
старший слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_48 з 01.45 год. до 02.58 год., у присутності понятих ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , за участю експерта СМЕ ОСОБА_51 , прокурора ОСОБА_9 , слідчого ОСОБА_52 , оперуповноваженого ОСОБА_53 , провели огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився у лежачому стані на підлозі літньої кухні. Труп в лежачому стані, на спині, голова в прямому положенні, ліва рука трупа випрамлена вздовж тіла, права рука злегка зігнута у лігтьовому суглобі та випрямлена перпендікулярно по відношенню до тіла. Ліва нога трупа злегка зігнута у коліному суглобі положенням коліном до гори, права нога трупу зігнута у колінному суглобі під кутом близько 60 градусів.. Обличчя трупу та голова в потьоках рідини бурого кольору, йомовірно крові трупа. На обличчі трупа, зокрема на лобній частині виявлені числені (більш 5-ти) поперечно розташовані з рівними краями…При огляді інших частин тіла трупа видимих тілесних ушкоджень виявлено не було;
В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено: пару чоловічих чобіт чорного кольору, на яких виявлено плями бурого кольору; пару калош чорного кольору 42-го розміру, на яких виявлено плями бурого кольору; металевий молоток з дерев`яною ручкою; горіх з плямою бурого кольору; три уламки скла, на яких виявлено плями бурого кольору; металевий друшляк білого кольору, на якому виявлено плями бурого кольору; три фрагменти дерев`яної лиштви; металеву ємкість білого кольору, об`ємом 10 літрів, на якій виявлено плями бурого кольору; металевий молоток з дерев`яною ручкою, яка обмотана в пластик чорного кольору, на якому виявлено плями бурого кольору; уламок керамічної чашки білого кольору, на якому виявлено плями бурого кольору; металеву кришку білого кольору, на якій виявлено плями бурого кольору; дві пари гумових капців чорного кольору; металеву попільничку з недопалками; фрагмент каміння сірого кольору; губку для миття посуду, яка просочена рідиною бурого кольору; змив плями бурого кольору, з поверхні дерев`яної двері білого кольору, у приміщенні будинку; змив плями бурого кольору, з поверхні ганку будинку; змив плями бурого кольору, з ганку літньої кухні. (т.1, а.с.173-188, 189, 190-198)
Відтворений в судовому засіданні відеозапис повністю відповідає зазначеному у письмовому протоколі, зауважень не надійшло.
Постановою слідчого від 11.01.2021 року вищезазначене майно визнано речовими доказами та поміщено до камери зберігання Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області (т.1, а.с. 202-203)
Ухвалами слідчого судді від 11.01.2021 року легалізовано проведення огляду місця події 08.01.2021 року, та накладено арешт на майно вилучене в ході огляду місця події від 08.01.2021 року (т.1, а.с.199, 200-201).
Огляд трупа ОСОБА_19 , проводився в приміщенні Роздільнянського бюро СМЕ, що зафіксовано окремим протоколом з фототаблицями від 08.01.2021 року. В ході огляду трупа було вилучено одяг ОСОБА_19 , а саме: дублянку коричневого кольору, светр сірого кольору, дві тільняшки, футболку темно-синього кольору, футболку світло-сірого кольору, джинсові штани темного кольору, кальсони темного кольору. (т.1 а.с. 204-210).
Вилучені речі постановою слідчого визнано речовим доказом і ухвалою слідчого судді від 11.01 2021 року на ці речі накладено арешт (т.1, а.с. 214-215, 216-217).
В подальшому, на підставі ухвали слідчого судді від 13.01.2021 року (т.1, а.с. 231-232, з метою відшукання та вилучення всіх слідів злочину, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним протоколом від 14.01.2021 року з фототаблицями та флеш носієм у додатку (т.1 а.с.233-239, 240, 241-246), в ході якого було вилучено: три відрізки наволочки, з плямами бурого кольору; частину цегли; уламок скляного бокалу; металевий молоток з дерев`яною ручкою, на якому є плями бурого кольору; каміння сірого кольору; уламки скляної банки, з плямами бурого кольору; скляну банку об`ємом 3 літри, із залишками невідомої рідини; дерев`яні дверцята кухонної тумби блакитного кольору, з плямами бурого кольору; дерев`яні дверцята кухонної шафи коричневого кольору, з плямами бурого кольору; зіскоб плями бурого кольору; відрізок лінолеуму розміром 150х170 см., з плямами та потьоками бурого кольору; чоловічу куртку чорного кольору з надписом «DABERT»; чоловічий гаманець чорного кольору; рюкзак чорного кольору; мобільний телефон «Nokia», чорно-блакитного кольору; мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», сіро-блакитного кольору; аркуш паперу із записами.
Постановою слідчого від 15.01.2021 року вилучені речі визнані речовими доказами та ухвалою слідчого судді від 16.01.2021 року на ці речі накладено арешт (т.2 а.с.1-2, …)
На підставі ухвали слідчого судді від 13.01.2021року, слідчим у присутності понятих проведено обшук в житлі, господарських та підсобних спорудах, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , де фактично мешкають ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_33 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою відшукання та вилучення всіх слідів злочину та ймовірного його знаряддя. Однак в ході обшуку за цією адресою нічого не виявлено та нічого не вилучалось (т.2 а.с. 3-4, 5-11)
Відеозапис в судовому засіданні не відтворювався оскільки сторони кримінального провадження на цьому не наполягали.
На підставі постанови слідчого від 08.01.2021 року було вирішено провести освідування особи ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і відповідно до протоколу освідування, у громадянина ОСОБА_41 ознак тілесних ушкоджень та особливих прикмет не виявлено (т.2, а.с. 12-13, 14-16)
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.01.2021 року, відеофіксація якого було відтворено в судовому засіданні, підтверджується, що ОСОБА_42 фактично був затриманий 08 січня 2021 року о 01 годині 53 хвилини за адресою: АДРЕСА_2 на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, тобто на місці скоєння злочину після чого о 03 годині 27 хвилин доставлено до Роздільнянського ВП. При проведені обшуку підозрюваного було виявлено та вилучено особисті речі, а саме: джинси темно-синього кольору з надписом «Wrangler»; пару чоловічих шкарпеток темного кольору; шкіряну куртку з надписом «SAM JIM»; светр сірого кольору з надписом «OR&HAL»; сорочку 38-го розміру з надписом «ZOOR» та в подальшому постановами слідчого від 11.01.2021 року та 24.05.2021 року (після експертного дослідження) особисті речі вилучені у затриманого ОСОБА_10 були визнані речовими доказами і ухвалою слідчого судді від 11.01.2021 року на ці речі було накладено арешт (т.2, а.с. 18-22, 23-24, 25-26, т.2 а.с.165-167).
Відеозаписи в судовому засіданні не відтворювались оскільки сторони кримінального провадження на цьому не наполягали.
На підставі постанов слідчого від 08.01.2021 року було проведено освідування ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення освідування, у ОСОБА_10 були відібрани змиви з частин тіла на яких можуть знаходитись сліди злочину та виявлено тілесні ушкодження на тілі, обличчі, руках та ногах. Проведення цієї слідчої дії зафіксовано у письмових протоколах та на відеозаписах, які в судовому засіданні не відтворювались оскільки сторони кримінального провадження на цьому не наполягали. (т.2, а.с. 27-28, 29-32, 38-39, 40-42).
За результатами проведеного амбулаторного судового психолого-психіатричного дослідження комісія судових експертів дійшла висновку що підозрюваний ОСОБА_10 потребує проведення йому стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи, що підтверджується висновком судово-психіатричних експертів №56 від 02.02.2021 року (т.2, а.с. 110-113).
Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.02.2021 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_48 , та доручено експертній установі КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної Ради», провести стаціонарну комплексну психолого-психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_10 (т.2, а.с. 100-101)
Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №58 від 17.05.2021року ОСОБА_10 на період, до якого відноситься правопорушення, не перебував у стані фізіологічного афекту або у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, що суттєво вплинув на його свідомість та діяльність. До наявних індивідуально-психологічних властивостей підекспертного ОСОБА_10 відноситься достатній рівень функціонування когнітивних функцій (увага, пам`ять, мислення) Особистісна сфера виявляє: емоційну нестійкість, збудливість, імпульсивність, демонстративність, експлозивність. Егоцентричний, екстравертований. Мотиваційна сфера не порушена. Вольова саморегуляція збережена. Оскільки на момент скоєння злочину, ОСОБА_10 перебував в стані алкогольного сп`яніння, це розгальмувало його особистісну сферу і знизило інтелектуальний контроль, тому наявні індивідуально-психологічні властивості, такі як імпульсивність, емоційна нестійкість, збудливість, експлозивність, вплинули на його поведінку в даній ситуації кримінального правопорушення. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_10 виявляв психічний розлад у вигляді емоційно-нестабільного розладу особистості, супутній діагноз: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_10 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_10 в стані фізіологічного афекту та в будь якому іншому вираженому емоційному стані не перебував.
Крім того, за висновками експертів психологічний аналіз поведінці ОСОБА_10 свідчить про відсутність ознак, необхідних для кваліфікації фізіологічного афекту в їх необхідної сукупності (3-етапність протікання, емоційно звужена свідомість з частковим забуванням подій, стереотипність мотивації, нецілеспрямованність та дезорганізація поведінки, фізичне та психічне виснаження, тощо) (т.2 а.с.115-123)
Відповідно до висновку експерта №1/6 від 06.02.2021 року, вбачається, що судово-медичним експертом ОСОБА_51 було проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_29 , 1967 р.н, і зазначено, що смерть ОСОБА_19 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою відкритої поєднаною з травмою обличчя черепно-мозковою травмою і настала від набряку головного мозку. Настання смерті в проміжок часу 17-21 год. 07 січня 2021 року. Виявлена у загиблого травма голови з перелом основи черепа, забиттям головного мозку і численними ранами обличчя містить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. При судово-токсилогічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_19 виявлено 4,05 % етилового спирту, що за життя безпосередньо перед настанням смерті орієнтовно могла відповідати тяжкому ступеню сп`яніння. (т.2, а.с. 124-128).
Актами судово-медичного-гістологічного дослідження №184/6 від25.01.2021, судово-медичного дослідження (обстеження) №14 від 03.02.2021, №169/6 від 14.01.2021, №46 від 12.01.2021, проведено додаткові дослідження клаптя шкіри обличчя, та групи крові ОСОБА_19 (т.2, а.с.129,130-136, 137, 138).
Згідно висновку експерта №337 від 25.01.2021 року в крові ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,18% (т.2, а.с.139-140).
Згідно висновку експерта№71 від 25.01.2021року кров ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинином анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО (т.2, а.с.142-143).
Висновком експерта №20 від09.02.2021 року, з якового встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_19 за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи АВ з супутним антигеном Н; кров ОСОБА_10 за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи О з ізогемаглютинином анти-А і анти-В; в піднігтівому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_10 знайдені кров, епітеліальні клітини і виявлений білок людини. При визначені групової належності крові та клітин виявлені антигени А. В і Н ізосерологічної системи АВО. Антигени А і В, що не властиві організму ОСОБА_10 , можуть походити від особи в крові якої вони містяться, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_19 (т.2 а.с. 145-148)
Постановою слідчого від 24.05.2021 року зрізи нігтьових пласти та витяжки піднігтьового вмісту обох рук ОСОБА_10 визнані речовими доказами та поміщені до камери зберігання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.149-151).

Висновком експерта №73 від 12.02.2021 року, з якого вбачається, що на марлевому тампоні зі змивом з обличчя, двох марлевих тампонах зі змивами з правої руки та двох марлевих тампонах зі змивами з лівої руки ОСОБА_10 знайдена кров людини, при встановлені групової належності якої виявлені антигени А, В і Н, властиві групі крові АВ з супутним антигеном Н за системою АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_19 (т.2, а.с.153-156).

Постановою слідчого від 24.05.2021 року 1 марлевий тампон зі змивом з обличчя, 2 марлевих тампона зі змивами з правої руки та 2 марлевих тампона зі змивами з лівої руки ОСОБА_10 визнані речовими доказами та поміщені до камери зберігання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.157-159).

З висновку експерта № 103 від 11.02.2021 року встановлено що на шкірянній куртці та джинсових брюках, вилучених під час затримання ОСОБА_10 , знайдена кров людини, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_19 (т.2 а.с. 161-164)

З висновку експерта № 94 від 08.02.2021 року встановлено, що на чоловічому светрі, вилученому 08.01.2021 року у ОСОБА_10 під час обшуку, знайдено кров людини, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_19 (т.2, а.с.169-172). Постановою слідчого від 24.05.2021 року чоловічий светр, а також сорочку (яку не досліджували) визнані речовими доказами та поміщені до камери зберігання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.173-175).

Також по факту нанесення ушкоджень ОСОБА_19 досудовим слідством проводилися судово-медичні експертизи: кришки металевої, друшляка, фрагменту каменю, металевої емності, 2-х молотків та інших речей, вилучених вході обшуку 08.01.2021 року, що підтверджується висновками експертів №31 від 25.02.21, №32 від 17.02.21, №33 від 23.02.21, №225 від 11.03.21, № 30 від 17.02.21, №28 від 17.02.21, №29 від 17.02.21, №27 від 22.02.21, №93 від 16.02.21, №96 від 10.02.21, №214 від 09.03.21, №105 від 10.02.21, №124 від 18.02.21, №104 від 12.02.21, №99 від 17.02.21 ( т.2, а.с. 177-196, 197-201, 203-209, 211-216, 221-226, 231-236, 241-249, т.3, а.с.3-14, 22-25, 27-29, 34-37, 42-44, 49-52, 57-60, 65-68).

Постановами слідчого від 24.05.2021 року: слюсарний молоток, горіх, друшляк, металеву емкість «Відро» та ручки емкості «відра» шматочки марлі зі змивами, дерев`яні дверцята, дерев`яні дверці в запакованому стані, відрізок лінолеуму, уламок бокалу, фрагмент цегли, каміння, молоток, губку, п`ять уламків скла, уламок керамічної чашки, три марлеві тампони з поверхні дерев`яної двері, з ганку літньої кухні, з поверхні ганку будинку, молоток, металеву кришку, залишки шматочків марлі зі змивами у трьох опечатаних пакетах, уламок скляної банки та залишки зіскріба з двері кухонної тумби на марлі, куртку та три фрагмента матерії (відрізок наволочки), дві футболки, джинсові брюки кальсони, дублянку, светр з тільняшкою, майка-тільняшка визнані речовими доказами та поміщені до камери зберігання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.217-219, 227-229, 237-239,250-251, т.3 а.с.1, 15-17, 18-20,30-32, 38-40, 45-47, 53-55, 61-63, 69-71).

Протоколом огляду від 24.05.2021 року, з фототаблицями, згідно якого слідчим було оглянуто сейф-пакет, в якому був виявлений рюкзак чорного кольору. При огляді вмісту вказаного рюкзаку, було виявлено наступні речі: зарядний пристрій чорного кольору, зарядний пристрій білого кольору, чохол для ключів чорного кольору, в середині якого знаходиться зв`язка ключів, навушники білого кольору, дві пари чоловічих шкарпеток, чоловіча шапка чорного кольору, чоловіча футболка чорного кольору, крем для взуття в пластиковій емкості, крем для взуття в тюбику, три книжки, два аркуші у клітинку із записами, відрізок аркушу із записами, товарний чек від 06.01.2021, гаманець чорного кольору, мобільний телефон марки «SAMSUNG» блакитного кольору, мобільний телефон марки «SAMSUNG» чорного кольору, мобільний телефон марки «NOKIA» блакитно-чорного кольору ( т.3, а.с.72-82) та постановою від 24.05.2021 року вказані речі визнані речовими доказами та поміщені до камери зберігання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області (т.3, а.с. 83-85)

Протоколами огляду від 25.05.2021 року, з фототаблицями, згідно яких слідчим було оглянуто сейф-пакети, в яких було виявлено: - пару колош чорного кольору 42-го розміру, скляну банку об`ємом 3 літри, дві пари чоловічих гумових капців, пару чоловічих чобіт чорного кольору, металева попільничка з недопалками (т.3, а.с. 86-87, 91-94, 96-99, 101-104, 106-109), після огляду вказані речі були запаковані і поміщені до камери зберігання Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області (т.3, а.с. 90, 95, 100, 105, 110)

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стороною захисту яких-небудь доказів на спростування обвинувачення ОСОБА_10 суду не надано.

Клопотань про визнання доказів недопустимими в ході судового слідства стороною захисту не заявлялося.

Суд, дотримуючись принципу змагальності, створивши умови для подання сторонами всіх наявних доказів, вважає, що стороною обвинувачення подано належні та допустимі докази, які вказують на причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_10 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого та його виправдання суд не знаходить.
Таким чином, дослідивши під час судового розгляду письмові докази, надані стороною обвинувачення, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, і судом не встановлено, вони є переконливими, логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.
Злочин це завжди небезпечне явище, адже воно виходить за межі норм суспільного життя, врегульованих законом, правил поведінки людей. Тим більше незбагненним виглядають порушення закону, які супроводжуються насильством, глумом над людським життям.
Особливе місце серед них посідають небезпечні кримінальні прояви, які мають трагічні наслідки смерть потерпілого. Саме тому ці злочини викликають справедливе обурення громадян. Закон захищає людське життя як найвищу соціальну цінність нашої держави. Наше завдання сприяти попередженню злочинів проти життя та здоров`я громадян, а щодо осіб, які вчинили такі злочини, то вони повинні відповідати за них перед судом.
Ні в кого не виникне сумнівів, що факт позбавлення людини життя, це та вага, яку неможливо нічим зважити. Ніхто і ніщо, навіть справедливий вирок суду не поверне до життя ОСОБА_29 .
Так, колегія суддів критично ставиться до показів обвинуваченого щодо відсутності в його діях умислу на вбивство ОСОБА_19 , а також що удари він наносив, при перевищенні меж необхідної оборони, тобто обороняючись та захищаючи своє життя.

Висновок суду обґрунтовується наступним.
Частина 1 статті 115 КК, передбачає відповідальність за умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, тобто за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
З об`єктивної сторони цей злочин характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідком, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.
Отже, відповідно до судової практики розгляду даної категорії справ для правової кваліфікації умисного вбивства потрібно досліджувати інтелектуальний момент умислу - передбачав чи не передбачав винний, що його дії можуть призвести до смерті потерпілого, а також потрібно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їх стосунки.
Так, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 хоча і не був раніше знайомим з ОСОБА_19 , однак при знайомстві 07 січня 2021 року знайшов обоюдні теми для спілкування з останнім, разом випивали та курили, розповідали один одному про своє життя, доки співбесідник не висловив образи на адресу рідної для обвинуваченого людини його матір.
При цьому, з показань самого ОСОБА_10 , суду стало відомо, що обурившись на висловлення потерпілим недобрих виразів щодо його матері, він, впав в агресивний стан та почав наносити удари по голові ОСОБА_19 всім, що було під рукою. Тобто, він мав на меті помститися за образливе та добити до кінця.
Як встановлено, ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс потерпілому ОСОБА_19 металевим друшляком та металевою ємністю (відром), чисельні удари (понад 20) в область передньої частини голови і шиї.
Зазначене узгоджується з показами свідків, висновками судових експертиз, протоколами обшуків тощо.
А відтак, колегія суддів, вважає, що обвинувачений ОСОБА_10 повністю усвідомлював протиправність своїх дій.
До того ж, колегія суддів перевірила версію обвинуваченого ОСОБА_10 щодо спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_19 у разі перевищення меж необхідної оборони, та зазначає наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було перевищення меж необхідної оборони.
Отже, виходячи з наведеного, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом.
Згідно з положеннями ст. 36 КК України ці умови полягають у такому:
1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави;
2) оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК України;
3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною - право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала;
4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається;
5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає;
6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Визначення конкретного моменту, з якого особа перестала перебувати в стані необхідної оборони з огляду на закінчення злочинного посягання, має відносний характер і залежить від конкретних обставин справи, оцінка яких має включати аналіз об`єктивних і суб`єктивних аспектів поведінки як нападника, так і того, хто обороняється. При цьому важливо з`ясувати, чи могла особа, яка обороняється, з огляду на об`єктивну обстановку та поведінку нападника усвідомлювати, що посягання припинилося, тобто чи було для такої особи за даних об`єктивних обставин очевидним, що у застосуванні заходів захисту відпала необхідність. Якщо ж у ситуації, яка склалася, особа не мала можливості усвідомити факт припинення злочинного посягання, слід вважати, що вона діяла в стані необхідної оборони. Крім того, посягання вважається наявним і тоді, коли воно зупинене, однак може відновитися у будь-який момент.
У контексті даного кримінального провадження, враховуючи вищезазначені норми кримінального права, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не оборонявся від протиправного насильства, не перебував у стані необхідної оборони і застосоване ним насильство до ОСОБА_19 у нанесені чисельних ударів (понад 20) металевим друшляком та металевою ємністю (відром), по життєво важливому органу ОСОБА_19 , а саме: в область передньої частини голови і шиї, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: травми голови з проломом основи черепа, забиттям головного мозку і численними ранами обличчя, не могло бути перевищенням меж такої оборони.
Відповідно до протоколу освідування ОСОБА_10 , у останього під час освідування, станом на 12.00 год. 08.01.2021 року, на тілі, обличчі, руках та ногах виявлені тілесні ушкодження у вигляді счинців та садна, при цьому ніяких слідів удушення на шеї ОСОБА_10 , про які він зазначав надаючи покази, не виявлено, що також свідчить що ніякого перевищення меж необхідної оборони не було..
Також, суд враховує, що обвинувачений і потерпілий перебували у нетверезому стані, сварка між ними виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, неправомірної поведінки потерпілого не встановлено, що також виключає перевищення меж необхідної оборони та доводить наявність прямого умислу у обвинуваченого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.
Отже, сукупність досліджених судом доказів свідчить про направленість умислу обвинуваченого саме на умисне вбивство, що підтверджено в суді показами як самого обвинуваченого так і висновками проведених у кримінальному провадженні експертиз, та розцінює таку позицію обвинуваченого в ході судового розгляду як право на свій захист від обвинувачення і бажання уникнення від кримінальної відповідальності у вигляді максимального покарання, передбаченого санкцією статті 115 КК України.
Судом також перевірялась первісна версія обвинуваченого, щодо можливої причетності до вбивства ОСОБА_19 іншої особи, а саме ОСОБА_41 , однак вона не знайшла свого підтвердження.

Згідно експертного висновку №1/6 від 06.02.2021 року, смерть ОСОБА_54 настала в проміжок часу 17-21 год. 07 січня 2021 року (т.2, а.с.124-129).
Так, з показів свідка ОСОБА_33 та ОСОБА_41 вбачається, що на момент вчинення даного злочину, а саме з 17.00 до 21.00 годин вони перебували у себе вдома та відпочивали.

Крім цього з метою виявлення слідів кримінального правопорушення, 08.01.2021 року було проведено освідування ОСОБА_41 , ознак тілесних ушкоджень не виявлено (т.2. а.с.14-16)

Таким чином, на переконання суду, під час судового розгляду беззаперечно встановлено причетність ОСОБА_10 до вчинення злочину, оскільки він свою причетність до скоєного не заперечував; до того ж обвинуваченого було затримано на місці події в будинку ОСОБА_19 , що також підтверджується протоколом його затримання (т.2, а.с.18-22)
Щодо поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що це є його спосіб захисту, оскільки сумнівів щодо осудності ОСОБА_10 у суду не має, що повністю підтверджується висновком стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.
Згідно з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у мотивованих висновках суду при ухваленні вироку.
При цьому, щире каяття - це певний психічний стан особи винуватого, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї винуватості, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної злочином шкоди, тобто визнання винуватості є складовою частиною щирого каяття особи. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставин вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.
З огляду на визначені вимоги діючого законодавства та приймаючи до уваги зухвалу поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 який на протязі всього судового розгляду дозволяв собі неодноразово висловлюватися нецензурними словами в бік потерпілого та інших учасників процесу, Не дивлячись, на застосування судом до нього заходів до порушника порядку судового засідання, на численьні зауваження не реагував та продовжував поводити себе недозволено та неповажно, жодного разу вибачення у потерпілого не попросив, що свідчить про відсутніть ЩИРОГО КАЯТТЯ обвинуваченим.
А тому, щире каяття обвинуваченого у скоєному, судом не може бути визнано за обставину, яка пом`якшує його покарання, не тільки з врахуванням ступені тяжкості вчиненого ним злочину, а й з врахуванням його показань під час судового розгляду, який наполягав, що вбивства він вчиняти умислу не мав, а захищався або перевищував межі необхідної оборони, тобто провину визнавав частково.
Тому, будь-яких підстав для пом`якшення ОСОБА_10 покарання, колегія суддів, не вбачає.
Обтяжуючою покарання обставиною, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючі кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшла до впевненого висновку поза розумним сумнівом про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Належна кримінально-правова охорона життя людини - є важливим завданням держави, успішне виконання якого значною мірою залежить від правильного застосування кримінального закону. Особи, які вчинили злочин проти життя та здоров`я особи повинні нести справедливе покарання.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Частиною 2 статті 65 КК України передбачено, що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде не достатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що вчинення обвинуваченим злочину проти життя людини з нанесенням тяжких числених ушкоджень (більше 20) у життєво важливий орган потерпілого з малозначного приводу предметами побутової приналежності, а також ставлення обвинуваченого до скоєного, який не тільки не шкодував, а навпаки стверждував що "бійка до кінця" є його життєвою позицією, свідчить про підвищену, надзвичайну небезпечність засудженого для суспільства, обвинувачений виявив явну зневагу до невід`ємного права на життя людини, а тому суд вважає, що досягнути мети його виправлення та попередження нових злочинів можливо лише шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Окрім того, за даними експерта-психолога, ОСОБА_10 протягом життя зловживав алкоголем, має досвід вживання наркотичних препаратів, характеризується як запальна, дтратівлива людина, легко збудлева та не спроможна контролювати свої емоції чи поведінку, схильний до агресивних та насильницьких дій, а в стані алкогольного спяніння негативні черти характеру у останього загострюються.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи обставину, що обтяжує покарання для обвинуваченого та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, особу винного, суд дійшов висновку, що справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є призначення покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям, в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Також, судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.01.2021 року (т.1, а.с. 200-201, 214-215, т.2 а.с. 3-4, 23-24)було накладено арешт на тимчасове вилучено майно.
У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.
Цивільний позов по справі не пред`являвся.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 залишити тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_42 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_42 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_42 обчислювати з 08 січня 2021 року, тобто з дня фактичного затримання.
Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.01.2021 року (т.1, а.с. 200-201, 214-215, т.2 а.с. 3-4, 23-24)
Речові докази, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, згідно постанови від 15.01.2021 року, а саме: - три відрізки наволочки, з плямами бурого кольору; частину цегли; уламок скляного бокалу; металевий молоток з дерев`яною ручкою, на якому є плями бурого кольору; каміння сірого кольору; уламки скляної банки, з плямами бурого кольору; скляну банку об`ємом 3 літри, із залишками невідомої рідини; дерев`яні дверцята кухонної тумби блакитного кольору, з плямами бурого кольору; дерев`яні дверцята кухонної шафи коричневого кольору, з плямами бурого кольору; зіскоб плями бурого кольору; відрізок лінолеуму розміром 150х170 см., з плямами та потьоками бурого кольору (т.2, а.с.1-2), - після набрання вироком законної сили, знищити;
Речові докази, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, згідно постанов та квитанцій про отримання від 24.05.2021 року , а саме: зрізи нігтьових пласти та витяжки піднігтьового вмісту обох рук ОСОБА_10 ; 1 марлевий тампон зі змивом з обличчя, 2 марлевих тампона зі змивами з правої руки та 2 марлевих тампона зі змивами з лівої руки ОСОБА_10 ; чоловічий светр, а також сорочку (яку не досліджували), слюсарний молоток, горіх, друшляк, металеву емкість «Відро» та ручки емкості «відра» шматочки марлі зі змивами, дерев`яні дверцята, дерев`яні дверці в запакованому стані, відрізок лінолеуму, уламок бокалу, фрагмент цегли, каміння, молоток, губку, п`ять уламків скла, уламок керамічної чашки, три марлеві тампони з поверхні дерев`яної двері, з ганку літньої кухні, з поверхні ганку будинку, молоток, металеву кришку, залишки шматочків марлі зі змивами у трьох опечатаних пакетах, уламок скляної банки та залишки зіскріба з двері кухонної тумби на марлі, куртку та три фрагмента матерії (відрізок наволочки), дві футболки, джинсові брюки кальсони, дублянку, светр з тільняшкою, майка-тільняшка, зарядний пристрій чорного кольору, зарядний пристрій білого кольору, чохол для ключів чорного кольору, в середині якого знаходиться зв`язка ключів, навушники білого кольору, дві пари чоловічих шкарпеток, чоловіча шапка чорного кольору, чоловіча футболка чорного кольору, крем для взуття в пластиковій емкості, крем для взуття в тюбику, три книжки, два аркуші у клітинку із записами, відрізок аркушу із записами, товарний чек від 06.01.2021, гаманець чорного кольору, мобільний телефон марки «SAMSUNG» блакитного кольору, мобільний телефон марки «SAMSUNG» чорного кольору, мобільний телефон марки «NOKIA» блакитно-чорного кольору (т.2 а.с. 151, 159, 175, 219, 229, 239, т.3 а.с.1,17,20,32, 40, 47, 55,63, 71,) - після набрання вироком законної сили, знищити;
Речові докази, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, згідно постанов та квитанцій про отримання від 25.05.2021 року , а саме: пару колош чорного кольору 42-го розміру, скляну банку об`ємом 3 літри, дві пари чоловічих гумових капців, пару чоловічих чобіт чорного кольору, металева попільничка з недопалками та згідно квитанцій про отримання на зберігання (т.3 а.с. 75,90,95,105, 110,) - після набрання вироком законної сили, знищити;
Речові докази, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, згідно постанови від 15.01.2021року та 24.05.2021 року, а саме: - чоловічу куртку чорного кольору з надписом «DABERT»; чоловічий гаманець чорного кольору; рюкзак чорного кольору; мобільний телефон «Nokia», чорно-блакитного кольору; мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», сіро-блакитного кольору; аркуш паперу із записами (т.2, а.с.1-2) - джинси темно-синього кольору з надписом «Wrangler»; пару чоловічих шкарпеток темного кольору; шкіряну куртку з надписом «SAM JIM»; светр сірого кольору з надписом «OR&HAL»; сорочку 38-го розміру з надписом «ZOOR» (т.2. а.с. 167), - після набрання вироком законної сили, повернути засудженому ОСОБА_10 .
Відеофайли, долучені до кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2