УХВАЛА

9 червня 2022 року

м. Київ
справа № 547/917/20
провадження № 51-1612 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського апеляційного суду від 24 січня 2022 року щодо нього.

Рух справи і зміст судових рішень
За вироком Оржицького районного суду Черкаської області від 08 липня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим і призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільні позови потерпілих задоволено частково:
стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну- 129000 грн, завданої здоров`ю - 2505,56 грн, на відшкодування моральної шкоди - 125, 28 грн;
стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої здоров`ю- 3194, 50 грн, на відшкодування моральної шкоди- 159,73 грн;
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди - 1000 грн та на відшкодування моральної шкоди 27 000 грн;
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди - 24 000 грн.
Полтавський апеляційний суд вироком від 24 січня 2022 рокучастково задовольнив апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_5 , скасував вищевказаний вирок місцевого суду у частині призначеного покарання та ухвалив новий вирок, яким призначив ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286 КК у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
У решті вирок залишено без змін.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений просить змінити вирок апеляційного суду в частині призначеного покарання, зменшивши строк додаткового покарання. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.
Крім того, засуджений порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судового рішення, та зазначає, що був позбавлений можливості своєчасно, у визначений законом строк, звернутися до суду касаційної інстанції у зв`язку із введенням 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні та його участю в територіальній обороні смт Сахновщина, Харківської області.
Мотиви Суду
Розглянувши наведені у клопотанні засудженого причини пропуску ним строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, колегія суддів Верховного Суду визнає такі причини поважними, а тому вважає за необхідне поновити цей строк.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням, засуджений лише формально посилається на те, що призначене йому додаткове покарання за своїм строком не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення через суворість, є явно несправедливим, однак його касаційна скарга не містить стосовно цього конкретних доводів відповідно до положень ст. 414 КПК і статей 50, 65, 286 КК, при цьому докази на підтвердження обставин, що давали б підстави для пом`якшення покарання, не долучає.
Крім того, касаційна скарга засудженого не містить доводів, чому призначене апеляційним судом покарання за своїм строком є явно несправедливим.

У касаційній скарзі засудженого відсутні доводи щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у вироку цього суду, з посиланням на конкретні положення кримінального процесуального закону відповідно до ст. 412 КПК.
Також відповідно до п. 5 ч. 2 ст 427 КПК вимоги касаційної скарги засудженого не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, якими визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
У порушення вимог ст. 436 КПК засуджений у касаційній скарзі просить зменшити строк додаткового покарання, при цьому не зазначаючи, до якого розміру призначене додаткове покарання слід пом`якшити.
Таким чином, у поданій скарзі засуджений не зазначає, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції,та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом вироку апеляційного суду згідно з п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки подана засудженим скарга не відповідає вимогам

ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:

Поновити засудженому ОСОБА_4 строк касаційного оскарження на вирок Полтавського апеляційного суду від 24 січня 2022 року щодо нього.
Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського апеляційного суду від 24 січня 2022 року та встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3