Кримінальне провадження № 194/427/22
Номер провадження 1-кп/194/34/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2022 року за № 0000038 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянки України, працюючої помічником вихователя для дітей віком від 3-х років в ІНФОРМАЦІЯ_2 , заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 приблизно о 13-20 годині 31.01.2022 року, перебуваючи біля КЗ «Тернівський ліцей №4 Тернівської міської ради Дніпропетровської області», який розташований по вул. Сергія Маркова, буд. 9, м. Тернівка Дніпропетровської області, на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин спровокувала словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_5 , яка також на цей момент перебувала в даному місці. В ході конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Керуючись своїм злочинним умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`ю останній, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та наслідків, але не бажаючи від них відмовлятись з метою спричинення тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, умисно, почергово, нанесла обома руками два удари в область обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого, нігтями пальців рук спричинила садна та подряпини на обличчі ОСОБА_5 . Протиправні дії ОСОБА_3 були припинені свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_3 , спричинила потерпілій ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді саден-подряпин у виличній ділянці ліворуч на 1 см ліворуч від зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, біля кута нижньої щелепи ліворуч з розповсюдженням на верхню третину шиї, на 1,5 см ліворуч донизу від мочки правого вуха з розповсюдженням на щічну ділянку, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 суду показала, що 31.01.2022 року о 13-30 год. вона йшла з роботи, бо їй подзвонили та сказали забрати дитину зі школи №4. В той час, коли вона стояла біля столу з лавкою, зі школи виходила ОСОБА_8 , яка йшла попереду, та позаду йшли ОСОБА_9 з ОСОБА_5 . Вона задала питання ОСОБА_5 «Скільки це буде продовжуватися?», оскільки з боку потерпілої на її адресу були дзвінки з погрозами. На що потерпіла відповіла «Що ти будеш погрожувати мені?». Після цього почалась словесна перепалка, яка тривала протягом хвилини. Після цього ОСОБА_5 махнула пакетом, та вона відмахнулась однією рукою від нього та її дій. ОСОБА_9 відволікла потерпілу, тому вона одразу пішла. Крім того, зазначає, що потерпіла висловлювалася нецензурною лайкою, однак вона також висловлювалась нецензурною лайкою. Зазначає, що на обличчі потерпілої вона нічого не бачила, однак, можливо, коли вона відмахувалась від пакету, то руками зачепила обличчя потерпілої. Перед потерпілою вона не вибачалась. Вважає, що умислу на спричинення тілесних ушкоджень у неї не було, оскільки вона відбивала удари потерпілої пакетом, тому можливо нанесла тілесні ушкодження, просить виправдати її.

Винність обвинуваченої в скоєнні інкримінованого їй діяння знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що вона 31.01.2022 року біля 13-30 години вийшла з роботи, а саме зі школи №4, попереду неї йшли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В цей час її покликала ОСОБА_10 , яка перебувала на території школи, та стояла з дитиною. Коли обвинувачена подолала відстань між собою та нею, то вона почала ображати її та бити, вчепилась обома руками в її обличчя, внаслідок таких дій на шиї, щоках, біля брові у неї були подряпини. Обвинувачена наносила удари зверху вниз пальцями. Вона була у светрі, верхня частина якого з вирізом, її пальто щільно не прилягало до шиї. Ці події відбувались не на території школи, а за її межами. Руки доверху вона підіймала з метою захисту. ОСОБА_8 стояла біля ОСОБА_10 ОСОБА_9 просила ОСОБА_10 зупинитись, і після її слів остання припинила свої дії. Також вона зазначає, що працює разом зі свідками, ОСОБА_8 - комірником, ОСОБА_11 працівником кухні, ОСОБА_9 кухарем. При цьому, вважає, що на роботі в колективі ОСОБА_8 робила конфлікт, оскільки все було добре, а остання почала створювати конфліктні ситуації. У неї погані відносини з ОСОБА_8 , та саме її обвинувачена чекала в той день, тому вона не довіряє останній. Після подій у неї було погане самопочуття та гіпертонічний криз. Позов свій підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, оскільки їй спричиненні моральні страждання внаслідок спричинених тілесних пошкоджень.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що 31.01.2022 року десь о 14-00 год. вони разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виходили з роботи, а саме зі школи №4, та одночасно підійшли до ОСОБА_3 , яка стояла чекала дитину. І вже, за парканом школи сталась суперечка між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_5 зі словами «який час це буде продовжуватись?». В ході конфлікту потерпіла та обвинувачена висловлювалась нецензурною лайкою на адресу одна одної. Так, потерпіла махала пакетом, а обвинувачена відмахувалась лівою рукою, та можливо нігтем зачепила - «подряпала» потерпілу. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 стояли навпроти друг друга на відстані 0,5 м., де з боку потерпілої стояла ОСОБА_9 , а вона стояла з боку обвинуваченої. Вона та ОСОБА_9 намагались припинити конфлікт, прохали їх заспокоїтись. ОСОБА_9 взяла за руку потерпілу та вони пішли. Дійсно, на плечі у обвинуваченої була маленька дамська сумка, якою вона не махала, а на потерпілій була куртка по колена темно синя з високим коміром. Щодо слів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 було «неприємно», однак агресії з її боку не було. В ході конфлікту у неї в полі зору були як ОСОБА_3 так і ОСОБА_5 , однак на потерпілій вона не бачила тілесні ушкодження. Дійсно, ОСОБА_5 показувала фотографії з тілесними ушкодженнями, однак такі тілесні ушкодження в ході конфлікту не могли виникнути. Крім того, вона дійсно дзвонила та прохала чоловіка потерпілої не йти до поліції. Між нею та потерпілою є постійні конфлікти, у тому числі і з обвинуваченою. Зазначає, що чула, що потерпіла, будучи на лікарняному ходила в салон краси. Також зазначає, що конфлікти почались коли ОСОБА_3 звільнилась з роботи, а ОСОБА_5 з 01.09.2021 року влаштувалась до них на роботу. Потерпіла до конфлікту сама спровокувала обвинувачену.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що 31 числа взимку 2022 року після обіду, вони вийшли з роботи за паркан школи №4. Так, перша вийшла ОСОБА_8 , потім вийшла вона з ОСОБА_5 . За парканом школи №4, де п`ятиповерховий будинок, ОСОБА_3 покликала ОСОБА_5 , та почала її ображати. Після цього нанесла по черзі удари останній, спершу однією рукою по щоці, потім іншою рукою по іншій щоці, та подряпала нігтями пальців рук потерпілу, а вона намагалася убирати її руки, щоб ОСОБА_3 не наносила удари ОСОБА_5 ОСОБА_3 була навпроти ОСОБА_5 , а навпроти неї стояла ОСОБА_8 . Після цих подій вона бачила, що у потерпілої почервоніння на обличчі та шиї, які потім виявилися у вигляді подряпин на обличчі та шиї. Конфлікт між ними відбувся біля п`яти хвилин. Вона намагалась зупинити обвинувачену та потерпілу. ОСОБА_8 перелякалась та казала « ОСОБА_12 , достатньо». І коли потерпіла вирвалась, вони пішли додому. Дійсно, в той день у обвинуваченої була на плечі жіноча сумка, а у потерпілої в руках пакет та сумка через плече.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона була у відпустці, та дізналась про конфлікт, який відбувся з приводу роботи. З ОСОБА_5 вона працює разом, та зазначає, що вона постійно створює конфлікти, з її боку були погрози на адресу ОСОБА_10 , ОСОБА_9 . З ОСОБА_8 разом не працювали. Зі слів знає, що обвинувачена бажала розпустила руки, однак ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зупинила її.

Заявником ОСОБА_5 подана заява від 07.02.2022 року про внесення відомостей про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України до ЄРДР.
Згідно з витягом з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000038 08.02.2022 року на підставі заяви ОСОБА_5 від 07.02.2022 року були внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 125 КК України, про те, що 31.01.2022 року приблизно о 13-30 год. ОСОБА_3 , знаходячись поблизу ліцею №4 м. Тернівка по вул. Сергія Маркова в м. Тернівка Дніпропетровської області на ґрунті раптово-виниклих неприязнених відносин спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Так, довідкою від 31.01.2022 року огляду сімейного лікаря КНП «ЦПМСД м. Тернівка» ТМР, встановлено, що ОСОБА_5 31.01.2022 року отримала ушкодження шкіри внаслідок дії людини, в поліцію звернулась, в ділянці шиї та обличчя множинні подряпини шкірних покривів, основний діагноз подряпина/садно/пухир.
Відповідно до довідки консультації стоматолога від 01.02.2022 року, на щоках маються подряпини, основний діагноз садна лиця.
Як вбачається з довідки від 01.02.2022 року огляду сімейного лікаря КНП «ЦПМСД м. Тернівка» ТМР, ОСОБА_5 , 31.01.2022 року отримала ушкодження шкіри внаслідок дії людини, в поліцію звернулась, основний діагноз гіпертонія з ускладненням. Зі слів останньої гіпертонія спричинена стресом, нападом з побоями на неї. Крім того, з довідки від 03.02.2022 року наступного обстеження ОСОБА_5 , лікування від 01.02.2022 року останній продовжено, основний діагноз гіпертонія з ускладненням. Також, довідкою від 07.02.2022 року ОСОБА_5 лікування останній продовжено, основний діагноз гіпертонія з ускладненням.
Згідно висновку експерта №24 від 08.02.2022 року, вбачається, що згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден-подряпин у виличній ділянці ліворуч на 1 см ліворуч від зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, біля кута нижньої щелепи ліворуч з розповсюдженням на верхню третину шиї, на 1,5 см ліворуч донизу від мочки правого вуха з розповсюдженням на щічну ділянку за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.2 б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Виявлені тілесні ушкодження утворилися незадовго до звернення потерпілої до сімейного лікаря, тобто вони могли утворилися в термін вказаний в постанові про призначення судової-медичної експертизи та в наданій медичній документації, а саме 31.01.2022 року. Враховуючи анатомічну ділянку виявлених тілесних ушкоджень, можливо припустити, що вони утворилися не менше як від п`яти травмуючих дій. Дані тілесні ушкодження утворилися по ударно-дотичному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначеній області.
Згідно постанови дізнавача СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.02.2022 року - фотознімки в кількості 3 (три) шт., на яких зображено тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_5 ОСОБА_3 31.01.2022 року визнані речовими доказами та залишені в матеріалах кримінального провадження.
Як вбачається з оглянутих у судовому засіданні фотознімків ОСОБА_5 , в ділянці шиї та обличчя є множинні подряпини шкірних покривів.
Як вбачається з відеозапису до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2022 року та протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2022 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , що коли разом із ОСОБА_13 вийшли разом з роботи та поблизу паркану зустріли ОСОБА_14 з ОСОБА_15 , коли остання зазначила, що в неї є питання, та ОСОБА_5 показала, як ОСОБА_10 взялась обома руками за її обличчя та почала тягати її в боки, внаслідок чого дряпала нігтями її обличчя. Як зазначила ОСОБА_16 , протиправні дії ОСОБА_3 були зупинені свідком ОСОБА_17 .
Згідно висновку експерта №37-Д від 16.02.2022 року, згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден-подряпин у величній ділянці ліворуч на 1 см ліворуч від зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, біля кута нижньої щелепи ліворуч з розповсюдженням на верхню третину шиї на 1,5 см ліворуч донизу від мочки правого вуха з розповсюдженням на щічну ділянку за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.2 б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Виявлені тілесні ушкодження утворилися незадовго до звернення потерпілої до сімейного лікаря, тобто вони могли утворилися в термін вказаний в постанові про призначення судової-медичної експертизи та в наданій медичній документації, а саме 31.01.2022 року. Враховуючи анатомічну ділянку виявлених тілесних ушкоджень, можливо припустити, що вони утворилися не менше як від п`яти травмуючих дій. Дані тілесні ушкодження утворилися по ударно-дотичному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначеній області. Локалізація та характер тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 не суперечить механізму їх утворення, на який вона вказує в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 15.02.2022 року, а саме двома руками схопила за обличчя та стала тягати в різні боки.
Як вбачається з відеозапису до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2022 року та протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2022 року за участю свідка ОСОБА_8 , що остання показала механізм нанесення однієї травмуючої дії, а саме нанесення одного удару долонею правої руки в область лівої щоки ОСОБА_18 , який ОСОБА_10 нанесла в ході сварки, внаслідок якого остання подряпала щоку ОСОБА_19 . Після цього ОСОБА_8 повідомила, що більше ніяких дій не бачила, оскільки намагалась відтягнути ОСОБА_20 .
Згідно висновку експерта №38-Д від 16.02.2022 року, згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден-подряпин у величній ділянці ліворуч на 1 см ліворуч від зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, біля кута нижньої щелепи ліворуч з розповсюдженням на верхню третину шиї на 1,5 см ліворуч донизу від мочки правого вуха з розповсюдженням на щічну ділянку за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.2 б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Виявлені тілесні ушкодження утворилися незадовго до звернення потерпілої до сімейного лікаря, тобто вони могли утворилися в термін вказаний в постанові про призначення судової-медичної експертизи та в наданій медичній документації, а саме 31.01.2022 року. Враховуючи анатомічну ділянку виявлених тілесних ушкоджень, можливо припустити, що вони утворилися не менше як від п`яти травмуючих дій. Дані тілесні ушкодження утворилися по ударно-дотичному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначеній області. Локалізація та характер тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 не суперечить механізму їх утворення, на який вказує свідок ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 15.02.2022 року, тобто при нанесенні рукою удару по обличчю.
Як вбачається з відеозапису до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2022 року та протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2022 року за участю свідка ОСОБА_9 , що ОСОБА_10 звернулась до ОСОБА_18 , вони почали розмовляти, та почалась сварка, в ході якої ОСОБА_10 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_19 . Так, ОСОБА_9 показала, як ОСОБА_10 нанесла правою рукою (долонею) один удар по щоці ОСОБА_21 , внаслідок чого подряпала її, а також показала ще одну травмуючу дію долонею лівої руки в область правої щоки та як ОСОБА_10 подряпала ОСОБА_22 .
Згідно висновку експерта №39-Д від 16.02.2022 року, згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден-подряпин у величній ділянці ліворуч на 1 см ліворуч від зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, біля кута нижньої щелепи ліворуч з розповсюдженням на верхню третину шиї на 1,5 см ліворуч донизу від мочки правого вуха з розповсюдженням на щічну ділянку за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.2 б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Виявлені тілесні ушкодження утворилися незадовго до звернення потерпілої до сімейного лікаря, тобто вони могли утворилися в термін вказаний в постанові про призначення судової-медичної експертизи та в наданій медичній документації, а саме 31.01.2022 року. Враховуючи анатомічну ділянку виявлених тілесних ушкоджень, можливо припустити, що вони утворилися не менше як від п`яти травмуючих дій. Дані тілесні ушкодження утворилися по ударно-дотичному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначеній області. Локалізація та характер тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 не суперечить механізму їх утворення, на який вказує свідок ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 15.02.2022 року, тобто при нанесенні двох ударів руками по обличчю ліворуч та праворуч.
Згідно постанови прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 01.04.2022 року було продовжено строк дізнання у кримінальному провадженні № 0000038 від 08.02.2022 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до 20.04.2022 року.
Як вбачається з постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01.04.2022 року, ОСОБА_5 31.01.2022 року о 13-30 год., перебуваючи біля Тернівського міського ліцею №4, розташованого по вул. С.Маркова буд. 9 в м. Тернівка Дніпропетровської області, під час раптово виниклих неприязнених відносин, висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП. Так, вказана справа, була закрита, та ОСОБА_5 звільнена від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення, та їй оголошено усне зауваження.

Крім того, з постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01.04.2022 року, вбачається, що ОСОБА_3 31.01.2022 року о 13-30 год., перебуваючи біля Тернівського міського ліцею №4, розташованого по вул. С.Маркова буд. 9 в м. Тернівка Дніпропетровської області, під час раптово виниклих неприязнених відносин, висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП. Так, вказана справа, була закрита, та ОСОБА_3 звільнена від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення, та їй оголошено усне зауваження.

Судом не приймаються доводи сторони захисту про визнання недопустимими проведених слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 з наступних підстав.

Метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю потерпілої та свідків слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії. Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь потерпілої та свідків у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Отримання від потерпілої та свідків відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК є документом.
Отже, при слідчих експериментах потерпілою ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 були відтворені дії та обставини певної події.
Суд вважає, що слідчі експерименти з потерпілою ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 проведені у відповідності до вимог ст. 240 КПК України, і в протоколах проведення слідчих експериментів зазначені усі дії та обставини, які відтворені у досліджених у судовому засіданні відеозаписах, доданих до них, та не зазначення в протоколах слідчих експериментів даних про статиста не є такою суттєвою підставою для визнання їх недопустимими.
Також, суд вважає, що покази свідка ОСОБА_9 не протиріччать слідчому експерименту проведеному з нею, оскільки остання надавала суду послідовні покази, які не протиріччать діям та обставинам, які нею були відтворенні при проведенні слідчого експерименту. Однак, судом частково приймаються доводи сторони захисту в частині проведеного слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_5 щодо зазначення нею дій, в яких обвинувачена взялась обома руками за її обличчя та почала тягати її в боки, з наступних підстав.Це протиріччить показам свідка ОСОБА_9 , з якою як у обвинуваченої так і у потерпілої не має конфлікту, так і показам свідка ОСОБА_8 , у тому числі іншим доказам у їх сукупності (слідчим експериментам зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 )

З цих підстав суд не бере до уваги показання потерпілої ОСОБА_5 в частині того, що обвинувачена ОСОБА_3 вчепилась обома руками в її обличчя.

Судом частково приймаються доводи представника потерпілої та потерпілої в частині проведеного слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 та її частині показів.

Так, суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_8 в частині того, що потерпіла махала пакетом, а обвинувачена відмахувалась лівою рукою, та можливо нігтем зачепила - «подряпала» потерпілу, і тілесні ушкодження які є на фотографіях потерпілої в ході конфлікту не могли виникнути, з наступних підстав. Ці покази протиріччать показам свідка ОСОБА_9 , з якою як у обвинуваченої так і у потерпілої не має конфлікту, та які у своєї сукупності не протиріччать показам потерпілої ОСОБА_5 про наявність у неї тілесних ушкоджень на щоках та шиї. Також ці покази протиріччать іншим дослідженим доказам у їх сукупності (висновкам експерту, слідчим експериментам з потерпілою ОСОБА_23 та свідком ОСОБА_9 , довідкам лікарів, дослідженим фотографіям). При цьому судом враховуються той факт, що як сама свідок ОСОБА_8 , так і сама потерпіла ОСОБА_5 зазначають про наявний у них постійний конфлікт між собою, а між обвинуваченою ОСОБА_15 та свідком ОСОБА_8 навпаки дуже доброзичливі відносини.

З цих підстав і в цій частині суд не бере до уваги проведений слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_8 .

Суд не приймає доводи сторони захисту в частині того, що обвинувачена ОСОБА_3 можливо нанесла тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 внаслідок того, що обвинувачена відмахувалась від руки потерпілої з пакетом, оскільки ці покази протиріччать дослідженим доказам у їх сукупності (показам потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_9 , висновкам експерту, слідчим експериментам з потерпілою ОСОБА_23 та свідком ОСОБА_9 , довідкам лікарів, дослідженим фотографіям). Суд вважає, що таким чином сторона захисту намагається захищатися від висунутого обвинувачення.

Судом не приймаються доводи сторони захисту щодо не доведеності мети, мотиву та умислу в діях обвинуваченої, оскільки аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що обвинувачена на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин спровокувала словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_5 , що стороною захисту не заперечувалось у судовому засіданні. І в ході конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , внаслідок якого в подальшому обвинувачена почергово, нанесла обома руками два удари в область обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого, нігтями пальців рук спричинила садна та подряпини на обличчі ОСОБА_5 . При цьому, суд вбачає відсутність обов`язкових складових ознак об`єктивної сторони складу кримінального проступку хуліганства та таких кваліфікуючих ознак, як особлива зухвалість та мотив явної неповаги до суспільства.

Судом не приймаються доводи сторони захисту щодо протиріччя у висновках експерта, оскільки він не виключає нанесення тілесних ушкоджень з жодного проведеного експерименту як з потерпілою так і зі свідками з наступних підстав. Так, в них не має жодного протиріччя, оскільки експерт не виключив отриманих тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_5 внаслідок дій обвинуваченої ОСОБА_3 зазначених як потерпілою так і свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , при цьому оцінка свідчень щодо обставин не входить до компетенції медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів.

Судом не береться до уваги посилання сторони захисту на постанову в справі про адміністративне правопорушення відносно потерпілої, що остання висловлювалася нецензурною лайкою на адресу обвинуваченої, що підтверджується показами обвинуваченої, як спростування показів потерпілої з наступних підстав. Суд зазначає, що це не спростовує інших досліджених доказів у їх сукупності у тому числі показів потерпілої, за виключенням того, що обвинувачена не по черзі, а одночасно обома руками вчепилась в її обличчя та нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_11 в частині того, що зі слів ОСОБА_8 вона знає, що обвинувачена бажала розпустила руки, однак ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зупинила її, оскільки це покази з чужих слів ( ОСОБА_8 ), яким суд надав оцінку.

Суд не бере до уваги посилання сторони захисту на те, що у слідчому експерименті зі свідком ОСОБА_9 зазначено про нанесення двох ударів нігтями пальців обома руками, а в експертизі зазначено про утворення тілесних ушкоджень від не менше як п`яти травмуючих дій, оскільки травмуючи дії не є тотожними ударам нігтями пальців рук.
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєному кримінальному проступку.

Даючи юридичну оцінку її діям, суд вважає, що вона винна в умисному легкому тілесному ушкодженні, та її дії слід кваліфікувати як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до кримінальних проступків, а також особи обвинуваченої, яка за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, раніше не судима.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання у обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, яка за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні дитину 2012 року народження, раніше не судима, та відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального проступку та відношення до скоєного, думки потерпілої та її представника, суд вважає, що для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень їй необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначене судом покарання в межах санкції статті обвинувачення є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винної та попередженню вчинення нею нових правопорушень. При цьому судом враховано, що відомості про причетність її до будь-яких інших правопорушень як до, так і після скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення відсутні.
У справі заявлений цивільний позов потерпілої - цивільного позивача ОСОБА_5 про стягнення на її користь з обвинуваченої ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, 20000.00 грн., який підтриманий в повному обсязі з підстав, наведених в ньому, потерпілою ОСОБА_5 та її представником - адвокатом ОСОБА_6 .

Допитані у межах розгляду цивільного позову свідки показали:

Свідок ОСОБА_24 показала, що потерпіла є її донькою. Так, остання повідомила їй, що її побили. На відео вона побачила тілесні ушкодження на обличчі доньки, що також побачила на другий день, коли особисто побачилась з нею. Крім того, у останньої був високий тиск та головні болі, вона приймала ліки.

Свідок ОСОБА_25 показав, що він є чоловіком потерпілої. Так, після подій у ОСОБА_5 було подряпане обличчя, вона була в сльозах. У неї з`явився страх, тому він водив її на роботу, вона була морально подавлена. Крім того, у неї був високий тиск та вона постійно вночі просипалась, до цих подій у неї такого не було.

Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст.ст. 128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Отже, під поняттям "моральна шкода" охоплюються негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Фізичні страждання - це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 Постанови, орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних та інших), яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого. Пунктом 3 зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми та при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, характер отриманих тілесних ушкоджень, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд не погоджується з розміром заявленої позивачем моральної шкоди та вважає його надмірно великим.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_10 , позивачу ОСОБА_5 спричинено моральну шкоду, так як мали місце моральні страждання, яких зазнала позивач, внаслідок спричинених тілесних пошкоджень у виді саден-подряпин. Також внаслідок незаконних дій обвинуваченої, ОСОБА_5 мала фізичний біль в місцях нанесення тілесних ушкоджень, появу підвищеного тиску та головного болю, що супроводжувалось в необхідності проведення медичного лікування та прийомі медикаментів у зв`язку з цим, також мала душевні страждання внаслідок почервонінь та набряків від подряпин на обличчі, з`явилось відчуття сорому за свій зовнішній вигляд, дратівливість, пригнічення та почуття тривожності, була втрата спокійного сну та порушення звичного ритму життя.
Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких вона зазнала, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 10000 грн. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_10 має постійне місце роботи, а тому визначений розмір моральної шкоди не є надмірним тягарем для останньої.
Під час вирішення цивільного позову в межах кримінального провадження стягнення судового збору з обвинуваченого, який несе цивільну відповідальність, не допускається (Постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.01.2019 року). Також, враховуючи, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплату судового збору у цивільних позовах, поданих в межах розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне відмовити в стягненні судового збору з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 , роз`яснивши останній, що вона має права подати заяву про повернення сплаченого судового збору, як такий, що помилково зарахований до бюджету.
Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним», а у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Судових витрат не має.

Клопотань щодо запобіжних заходів не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн.
В частині стягнення судового збору з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 відмовити.
Речовий доказ по справі: фотознімки в кількості 3 (три) шт., на яких зображено тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_5 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1