Справа № 201/3530/22
Провадження № 1-кп/201/613/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001613 від 23.12.2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В невстановлений час у ОСОБА_3 , який знаходився за адресою: м. Дніпро, Набережна Перемоги, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень з метою залякування потерпілого та примусу його до певних дій, а саме: повідомити інформацію, стосовно крипто валюти. Після цього, 25 жовтня 2021 року, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості з метою залякування потерпілого та примусу його до певних дій, ОСОБА_3 направився до місця проживання потерпілого ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_3 , де чекав останнього у тамбурі під`їзду на дев`ятому поверсі. В подальшому, ОСОБА_3 25 жовтня 2021 року приблизно о 23 год. 00 хв., знаходячись за вищевказаним місцем, дочекався потерпілого ОСОБА_6 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості з метою залякування потерпілого та примусу його до певних дій, на ґрунті виниклих неприязних відносин, підійшов зі спини до потерпілого ОСОБА_6 та повідомив, що йому треба з ним поговорити, в ході чого потерпілий відмовився та ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості з метою залякування потерпілого та примусу його до певних дій, кулаком правої руки наніс потерпілому ОСОБА_6 три удари в голову в район лівої сторони обличчя, після чого потерпілий ОСОБА_6 почав кричати та кликати на допомогу. В цей момент ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості з метою залякування потерпілого та примусу його до певних дій, наніс ще два удари кулаком правої руки по щелепі потерпілого ОСОБА_6 та почав затягувати потерпілого до середини квартири з метою уникнення галасу, де наказав потерпілому лягти на підлогу та примушував останнього повідомити інформацію, стосовно крипто валюти, та у разі відмови залякував, що відріже потерпілому якусь частину тіла.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, багатоуламкового перелому лівої верхньощелепної пазухи з переходом на стінки орбіти зі зміщенням уламків, з явищами гемосинусу та підшкірної емфіземи м`яких тканин обличчя ліворуч, субкон`юктивального крововиливу лівого ока, синців на повіках обох очей, саден м`яких тканин обличчя та нижньої губи, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, склад якого передбачений ч. 2 ст. 122 Кримінального кодексу України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинені з метою залякування потерпілого та примусу його до певних дій.
20.06.2022 року між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 122 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , у вигляді позбавлення волі на строк три роки із застосуванням положень ст. 75 КК України, які полягають у звільненні ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
У підготовчому судовому засіданні:
-потерпілий ОСОБА_6 через прокурора надав заяву, в якій зазначив, що цивільний позов заявляти не буде, претензій до ОСОБА_3 не має, надав прокурору згоду на укладання ним угоди про визнання винуватості;
-прокурор підтримав укладену з обвинуваченим ОСОБА_3 угоду щодо визнання винуватості і просив її затвердити.
-обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування, не оспорював. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно та призначити узгоджене покарання.
-Захисник ОСОБА_5 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам частини 4 ст. 474 КПК України та на виконання вимог частин 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1); особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами (п.2); особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (п.3).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, передбачає можливість укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину, надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди може бути підставою для укладання угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином судом встановлено, що угода, укладена між прокурором та обвинуваченим за участю захисника 20.06.2022 року, проти укладання якої потерпілий не заперечував, відповідає вимогам КПК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КК України кваліфіковано правильно.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз.
Потерпілий надав письмову згоду на укладання угоди і претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди щодо обмежень в частині оскарження вироку.
Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості із призначенням ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 472-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.06.2022 року між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_3 на підставі ч. 2 ст. 75 КК України від відбування узгодженого сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк в 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1