Справа № 761/6640/22
Провадження № 1-кс/761/4047/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 щодо тримання його під вартою, подану в порядку ст. 206 КПК України,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва 12.04.2022 надійшла скарга обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України гр. ОСОБА_2 , який зазначив, що він 28.05.2020 засуджений Бориспільським районним судом Київської області до 5 років 2 місяців позбавлення волі. При цьому визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має діяти до набрання вироком законної сили. Однак зазначене судове рішення не набрало законної сили через його оскарження в апеляційному порядку.

Оскільки з дня ухвалення вироку минуло понад 60 днів, ОСОБА_2 вважав, що незаконно утримується у слідчому ізоляторі, тому просив розглянути дану скаргу в порядку ст. 206 КПК України, зобов`язати адміністрацію ДУ «Київський слідчий ізолятор» негайно звільнити заявника з-під варти.

Вивчивши заяву, долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Статтею 206 КПК передбачено, що слідчий суддя повинен зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у разі, якщо наявні відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування в межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи, за відсутності відповідного судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 206 КПК за рішенням слідчого судді позбавлена свободи особа звільняється, якщо не буде надане судове рішення або не будуть доведені інші правові підстави для позбавлення громадянина свободи.

Наведене свідчить, що перевірка законності перебування особи в місцях несвободи має бути проведена слідчим суддею у разі, коли виникає необхідність з`ясування наявності судових рішень про застосування до певного громадянина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, призначення покарання у виді позбавлення волі або ж інших правових підстав для тримання особи у слідчому ізоляторі.

Обов`язковою умовою проведення такої перевірки є наявність достатніх даних, що жодне з вказаних рішень щодо такої особи судом не ухвалювалося.

У той же час, зазначені безпосередньо заявником обставини не дають підстав вважати, що гр. ОСОБА_2 утримується у слідчому ізоляторі без судового рішення.

Зокрема, за інформацією самого обвинуваченого, на теперішній час відкрите апеляційне провадження з перегляду вироку Бориспільського районного суду Київської області від 28.05.2020 щодо ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 26 КПК України до повноважень слідчого судді віднесені питання, які поставлені сторонами та належать до його компетенції згідно з КПК.

Питання застосування, скасування, зміни запобіжного заходу під час апеляційного провадження віднесені до повноважень лише того суду, яким здійснюється відповідне судове провадження.

Таким чином, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва не має права вирішувати ті питання, які перебувають поза межами його процесуальної компетенції.

Зазначений висновок має наслідком прийняття рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1