Справа 688/2975/16-к
№ 1-кп/688/68/22
Ухвала
про продовження запобіжного заходу

10 червня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за №000025 по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Славути Хмельницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Лабитнанге Тюменської області Російської Федерації, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України,
встановив:
Історія провадження
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 січня 2022 року скасовано вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2017 року у кримінальному провадженні №0000025 від 09 січня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_9 за п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 за п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_11 за ч.3 ст.27, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України, призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2022 року, справу передано для розгляду колегії суддів: головуючому судді ОСОБА_1 , суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року призначено підготовче судове засідання на 18 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків строком до 18 квітня 2022 року, призначено судовий розгляд даного кримінального провадження на 21 березня 2022 року, яке відкладено на 06 квітня 2022 року за клопотаннями прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_10 та у зв`язку з неявкою потерпілої ОСОБА_12 .

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 березня 2022 року залишено без змін ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_11 по 18 квітня 2022 року включно.

30 березня 2022 року на адресу суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_12 , в якій вона підтримала власні показання, дані під час судового розгляду справи та про розгляд справи без її участі.

Розгляд справи відкладався на 12 квітня 2022 року, у зв`язку з технічною неможливістю проведення судового засідання та на 15 квітня 2022 року, з метою забезпечення права обвинувачених на захист, у зв`язку з неврученням стороною обвинувачення копій клопотань про продовження запобіжних заходів стороні захисту.

Ухвалою суду від 15 квітня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків строком до 13 червня 2022 року, розгляд справи відкладено на 19 травня 2022 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 18 травня 2022 року залишено без змін ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_11 по 13 червня 2022 року включно.

19, 23 та 30 травня 2022 року в судовому засіданні оголошувались перерви у зв`язку з закінченням часу, відведеного на розгляд справи. Справа призначена до розгляду на 10 червня 2022 року.

Зміст клопотання про продовження запобіжного заходу.
В судовому засіданні 10 червня 2022 року прокурор ОСОБА_5 підтримав письмові клопотання, надіслані до суду 02 червня 2022 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 строку тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_10 строку цілодобового домашнього арешту на 60 діб. Клопотання обґрунтував тим, що ризики, визначені ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченим запобіжних заходів, не зменшились, у зв`язку із чим виникла необхідність у їх продовженні. Вважає, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності вони можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, на їх показання, залякувати їх та погрожувати їм, що буде впливати на розгляд справи по суті, можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти таким ризикам, належним чином не гарантуватимуть належної поведінки обвинувачених.

Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена в установленому порядку, подала заяву про проведення судових засідань за її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що прокурором не наведено доказів існування ризиків, які були підставою обрання такого заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що наявність ризиків, на які вказує прокурор не підтверджені жодними доказами. Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, обрати обвинуваченому менш суворий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_10 просив задовольнити клопотання прокурора частково, обрати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт в нічний час, надавши йому можливість працювати. Зазначив, що заявлені прокурором ризики це лише його припущення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 підтримала клопотання обвинуваченого про обрання йому домашнього арешту у нічний час. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_10 протягом усього провадження у справі з`являвся за викликами слідчого, та за викликами суду. Ризик затягування розгляду справи нічим не підтверджується, оскільки ОСОБА_10 не заявляв жодних клопотань, які б про це свідчили, також не підтверджується ризик вчинення нового злочину, оскільки він вперше притягується до кримінальної відповідальності, не вчиняв злочинів та адміністративних правопорушень.

Обвинувачена ОСОБА_11 заперечила проти задоволення клопотання прокурора. Просила обрати їй більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що виконуватиме покладені на неї, у зв`язку з цим, обов`язки.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 заперечила проти продовження обвинуваченій ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначила, що наведені прокурором ризики не обґрунтовані та не доведені, а з плином часу втратили свою актуальність, прокурор не довів чому більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до обвинуваченої. Вказала, що письмові докази, досліджені судом, не підтверджують пред`явленого обвинувачення, крім того сторона обвинувачення затягує розгляд справи, не подає своєчасно процесуальні документи, що свідчить про зловживання правом на обвинувачення. Тримання особи під вартою понад 6 років виходить за рамки вчинення дій пов`язаних з явкою до суду. Крім того, обвинувачена не була в розшуку, затримана не відразу після загибелі чоловіка, а лише через місяць. Прокурор не надав доказів, що обвинувачена може виїхати за кордон, впливати на свідків чи потерпілу, це лише його припущення. За час перебування під вартою ОСОБА_13 втратила знайомства, друзів, її стан здоров`я погіршився, вона потребує дієтичного харчування, що не може бути забезпечено в умовах СІЗО. Адвокатське об`єднання «Асмунд» надало клопотання (письмове зобов`язання) про взяття ОСОБА_11 на особисту поруку трудового колективу Адвокатського об`єднання «Асмунд», з покладанням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Підтримала власне клопотання про заміну обвинуваченій ОСОБА_11 запобіжного заходу у виглядів тримання під вартою на домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, особисту поруку трудового колективу, чи будь-який інший більш м`який запобіжний захід.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечив проти розгляду клопотання захисту про заміну обвинуваченій ОСОБА_11 запобіжного заходу, копію якого він не отримав. Проти задоволення клопотання заперечив, з підстав викладених у клопотанні про продовження строку тримання під вартою.

Застосоване законодавство
Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінка та мотиви суду
Вислухавши позицію та аргументи учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, суд дійшов наступних висновків.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд враховує наступне.

Прокурор зазначає, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можуть переховуватися від суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, можуть незаконно впливати на свідків, здійснювати їх залякування, погрожувати їм, а також можуть перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, оскільки мало місце затягування розгляду справи шляхом заявлення різного роду клопотань.

Щодо доводів сторони обвинувачення про можливе перешкоджання кримінальному провадженню та впливу на свідків, суд враховує, що у клопотанні прокурор хоч і посилається на ризик незаконного впливу на свідків, проте жодним чином його не мотивує.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що на стадії досудового розслідування допитано ряд осіб як свідків, проте свідки в порядку статті 225 КПК не допитувались. Отже, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1,2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, не можна вважати ризиком перешкоджання кримінальному процесу іншим чином, на який посилається прокурор, - заявлення різного роду клопотань з метою затягування процесу. Оскільки такі дії обвинувачених необхідно розцінювати, як право обвинуваченого на захист та реалізацію прав закріплених у ст.42 КПК України.

Суд зазначає, що судом не закінчено дослідження письмових доказів, обвинувачені показань не надавали, свідки не допитані, тому враховуючи стадію судового розгляду, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження сторони захисту про необґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченим. Не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, суд вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні ч.1 ст.194 КПК України.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, а відносно обвинуваченого ОСОБА_10 - домашнього арешту, суд враховує вимоги п.п.1,3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Волосюк проти України», «Ілійков проти Болгарії») сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Обставини, що враховувалися судом під час обрання та під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на час розгляду клопотання не змінилися, підстав для застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених, оскільки вони можуть порушити покладені на них Законом процесуальні обов`язки та переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Документального підтвердження того, що обвинувачена ОСОБА_11 за станом здоров`я не може перебувати під вартою в умовах Хмельницького СІЗО, матеріали справи не містять. Згідно повідомлення філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби» в Хмельницькій області, наданої на запит захисника ОСОБА_7 , станом на 01 червня 2022 року стан здоров`я ув`язненої ОСОБА_11 задовільний, в умовах ХММЧ перебуває на диспансерному обліку відповідно до наявних у неї хронічних захворювань. У разі загострення хронічних захворювань їй буде надана медична допомога та на період лікування буде призначено дієтичне харчування. Госпіталізації в лікувальні заклади МОЗ України не потребує.

Суд зауважує, що інформація про наявність у обвинуваченої ОСОБА_11 на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які перебувають під тимчасовою опікою та про можливість надання їй житла знайомою ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_4 , у разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт, не можуть бути достатніми для виключення ризику переховуватися.

Суд зауважує, що письмове зобов`язання адвокатського об`єднання «Асмунд», яке знаходиться у м.Рівному по вул. Гагаріна,39, про взяття на особисту поруку обвинуваченої ОСОБА_11 у разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт за адресою АДРЕСА_4 , не може бути достатнім для забезпечення її явки до суду.

Суд зазначає, що особиста порука є не тільки заходом попередження спроб обвинуваченого ухилитися від суду, а й процесуальною формою залучення громадськості до виховного впливу на особу. Відповідно до кримінального процесуального законодавства України поручителі зобов`язані забезпечити виконання всіх передбачених ч.5 ст.194 КПК обов`язків обвинуваченого. Однак письмове зобов`язання не містить даних яким чином поручителі трудовий колектив адвокатського об`єднання, який працює у м.Рівному забезпечуватиме належну поведінку обвинуваченої, яка у разі звільнення з під варти, проживатиме у м. Хмельницькому, а тому у суду виникають обґрунтовані сумніви у дієвості такого заходу, як особиста порука.

Крім того, відповідно до положень ст.180 КПК України поручителів та їх кількість визначає суд, який приймає рішення про обрання цього запобіжного заходу, у разі визнання таких осіб такими, що заслуговують на довіру. Суд зауважує, що поручителями можуть виступати повнолітні громадяни, які завдяки своїм моральним якостям, чесному ставленню до праці і виконанню громадських обов`язків мають авторитет у колективі або за місцем проживання і реально спроможні забезпечити належну поведінку і виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Відсутність у клопотанні таких відомостей, а також додаткової інформації щодо відповідних якостей у осіб, яких суд може визначити поручителями ОСОБА_11 позбавляє суд можливості визначити конкретних членів трудового колективу поручителями ОСОБА_11 , як осіб, які зможуть забезпечити дієвість такого запобіжного заходу.

При оцінці можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушать покладені на них процесуальні обов`язки чи здійснять одну із спроб, що передбачена п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на 60 днів та у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою більш м`яким відмовити.
Разом з цим, враховуючи тривалість перебування обвинуваченої ОСОБА_11 під вартою, стадію судового розгляду та його тривалість, яка не залежить від сторони захисту, а також беручи до уваги, що з плином часу первинні причини для тримання під вартою хоча і продовжують існувати, але стають менш істотними, колегія суддів вважає за можливе застосувати заставу щодо обвинуваченої ОСОБА_11 .
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового і сімейного стану обвинуваченої, даних про її особу, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд визначає заставу у розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст.182 КПК України двісті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496200 гривень. Указаний розмір застави, на переконання суду, достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не є завідомо непомірним для неї.
У разі внесення застави на обвинувачену слід покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання; здати, за наявності, власний паспорт для виїзду за кордон до міграційної служби за місцем проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю. У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається у дохід держави.

Враховуючи тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_10 під домашнім арештом, стадію судового розгляду та його тривалість, яка не залежить від сторони захисту, а також беручи до уваги, що з плином часу первинні причини для тримання під цілодобовим домашнім арештом хоча і продовжують існувати, але стають менш істотними, а також відсутність відомостей про порушення обвинуваченим ОСОБА_10 умов перебування під домашнім арештом, з часу його останнього продовження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора та задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 про застосування обвинуваченому ОСОБА_10 домашнього арешту у певний час доби з 23 години до 05 години наступного дня.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 15 квітня 2022 року, яка залишена без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 18 травня 2022 року, обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків строком до 13 червня 2022 року. З об`єктивних причин розгляд справи не може бути завершений до 13 червня 2022 року.

Звертаючись з клопотанням про продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту, прокурор просив продовжити такий захід строком на 60 днів.

Суд звертає увагу сторони обвинувачення на те, що за змістом ст.ст.113,114,115 181 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а у разі необхідності може бути продовжений.

Керуючись ст.ст. 9, 177, 178, 183, 197, 372, 395 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_9 задовольнити.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 08 серпня 2022 року включно.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_10 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який полягає у забороні обвинуваченому залишати у період часу з 23 години до 5 години наступного дня місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на 2 місяці до 10 серпня 2022 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не залишати без дозволу суду у період часу з 23 години до 5 години наступного дня місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками; здати, за наявності, власний паспорт для виїзду за кордон до міграційної служби за місцем проживання; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, обраного обвинуваченій ОСОБА_11 задовольнити частково.

Обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 08 серпня 2022 року включно.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_11 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496200 грн., у разі внесення якої, покласти на обвинувачену ОСОБА_11 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання; здати, за наявності, власний паспорт для виїзду за кордон до міграційної служби за місцем проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю. У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається у дохід держави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_11 відмовити.

Розгляд справи відкласти на 10 годину 27 липня 2022 року.

Повний текст ухвали проголошено о 15 год. 00 хв. 13 червня 2022 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів із дня її оголошення.

В решті ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК

Судді:

ОСОБА_17