Справа №295/3634/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 ,
погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,
про накладення арешту на майно,
подане у кримінальному провадженні №0000590 від 25.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
Дізнавач СД Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на посвідчення водія видане 27.10.2021 сервісним центром МВС 4443 в м. Старобільськ, Луганської обл., на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , яке було вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 6.

У клопотанні вказано, що до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від працівника патрульної поліцій, екіпаж АП-152, про те що 24.04.2022 близько 15 год 50 хв працівниками поліції під час перевірки документів у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом "ВАЗ 21099" д.н.з. НОМЕР_2 за адресою: м.Житомир, вул.Промислова, 6, було виявлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 містить ознаки підробки.

За даним фактом 25.04.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000590 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено, що 24.04.2022 на адресу Житомирського РУП ГУНП надійшло повідомлення працівника патрульної поліції, екіпаж АП-152 та в подальшому звернувся з письмовим рапортом поліцейський взводу №2 роти №1 БУЛЛ в Житомирській області ДПП сержант поліції ОСОБА_6 про те, що 24.04.2022 близько 15 год 50 хв за адресою м. Житомир, вул. Промислова, 6, перебуваючи в складі екіпажу АП-Д 52, було зупинено автомобіль "ВАЗ 21099" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який передав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 27.10.2021, в якому були виявлені ознаки підробки, а саме: друкований шрифт не відповідає оригінальному зразку, для друкування бланки посвідчення даного зразку, використовуються фарби: темно-синього та темно-рожевого кольорів, що відсутнє на вказаному посвідченні, а також відсутній позитивний мікротекст "Посвідчення водія Driving Licence Permis DE CONDUIRE», відділяє назву держави від назви документа.

Дізнавачем зазначено, що під час огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 6, було виявлено та вилучено посвідчення водія видане 27.10.2021 сервісним центром МВС 4443 в м.Старобільськ, Луганської обл., на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , після чого посвідчення було поміщено до спец.пакету НПУ № Р8Р1173442, який належним чином опечатано.
В подальшому 25.04.2022 постановою дізнавача сектору дізнання Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 вказане посвідчення водія було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000590.

В обґрунтування клопотання вказано, що посвідчення водія видане 27.10.2021 сервісним центром МВС 4443 в м. Старобільськ, Луганської обл., на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , має значення речового доказу по кримінальному провадженню, з метою забезпечення його збереження в ході досудового розслідування та призначення необхідних експертиз виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав повністю.
Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання cудом повідомлявся.
Згідно з приписами ч.1 ст.172 КПК України, неявка власника майна та слідчого не перешкоджає розгляду клопотання слідчим суддею.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.11 ст.170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СД Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 25.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Згідно з протоколом огляду місця події від 24.04.2022, за наслідками огляду слідчим СВ Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_7 , посвідчення водія видане 27.10.2021 сервісним центром МВС 4443 в м. Старобільськ, Луганської обл., на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , було поміщено до спец.пакету PSP 1173442 та вилучено до СВ Житомирського РУП.

Відповідно до постанови дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 від 25.04.2022 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, посвідчення водія видане 27.10.2021 сервісним центром МВС 4443 в м. Старобільськ, Луганської обл., на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000590.
Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії рапорту від 24.04.2022, копії протоколу огляду місця події від 24.04.2022, копії протоколу допиту свідка 24.04.2022, копії постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.04.2022, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути використане як докази фактів чи обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження щодо розслідування злочину передбаченого ч.1 ст.358 КК України; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.
Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.
Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на посвідчення водія видане 27.10.2021 сервісним центром МВС 4443 в м.Старобільськ, Луганської обл., на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , яке було вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 6.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1