печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах Колективного підприємства «Будова» () про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000922 від 28.09.2020,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах Колективного підприємства «Будова» () звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням від 09.08.2022, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2021 №757/48334/21-к у кримінальному провадженні №0000922 від 28.09.2020.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на майно, яке перебувало у користуванні КП «Будова», а саме на: навантажувач фронтальний марки «Atlas 65» д.н. НОМЕР_1 із ключем до нього, кран марки «Tadano GR-500EXL» д.н. НОМЕР_2 із ключем до нього, вантажний автомобіль «MAN TGS 35.400» д.н. НОМЕР_3 із ключем до нього, автомобіль «МАЗ» 6501С5 д.н. НОМЕР_4 із ключем до нього, екскаватор «JCB» модель «3СХ» д.н. НОМЕР_5 із ключем до нього.

Зазначає, що вказаний арешт майна підлягає скасуванню, оскільки 08.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 16.06.2021 по справі 757/31818/21-к, яка обґрунтована тим, що нібито незважаючи на арешт, який накладено слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 ухвалою від 12.04.2021 по справі № 757/14564/21-к на земельну ділянку кадастровий номер: :18:017:0058 (3, 905 га), яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 54-А, а також будівлі, недобудови, інші складські приміщення, які знаходяться на зазначеній земельній ділянці, з позбавленням права користування, розпорядження майном, а також із забороною проведення будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці, на вказаній земельній ділянці КП «Будова» здійснює будівельні роботи, -

було проведено огляд будівельного майданчику, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 54-а, на земельній ділянці комунальної форми власності площею 3.9605 га з кадастровим номером :18:017:0058, яка знаходиться в постійному користуванні прокуратури Одеської області. Під час огляду слідчим СГ ГСУ НП України, було тимчасово вилучено 5 одиниць будівельної техніки (автотранспортні засобі, будівельна техніка), чим припинено правомірна діяльність КП «Будова» та інших субпідрядних підприємств.

Вищезазначена будівельна техніка була тимчасово вилучена, незважаючи на пояснення представників КП «Будова» про те, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 12.04.2021 по справі 757/14564/21-к, якою накладено арешт на вищевказану ділянку та споруди розташовані на ній, скасована ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 27.05.2021 по справі №757/26912/21-к, що не встановлює будь яких заборон для генерального підрядника КП «Будова» та будь-яких інших підрядних підприємств здійснювати на вищевказаній земельній ділянці будівельні роботи.

Тобто, будь яких правових підстав вилучати будівельну техніку під час огляду, який здійснювався на підставі ухвали слідчого судді від 16.06.2021 по справі № 757/31818/21-к, у слідчого не було у зв`язку з тим що будь-яких заборон здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці :18:017:0058 на момент огляду не існувало та не існує на сьогодні, що свідчить про правомірне виконання будівельних робіт вищезазначеною будівельною технікою. Незважаючи не законність виконання КП «Будова» будівельних робіт прокурор ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого вищевказаного майна володільцем якого є КП «Будова».

Про існування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 10.09.2021 (справа 757/48334/21-к) про арешт майна, КП «Будова» дізналося від представників ТОВ «ФПГ «Будова», які були ознайомлені з вказаною ухвалою 28.07.2022 під час проведення слідчими та прокурорами (за участю неуповноважених осіб які незаконно проникли на територію іншого володіння) слідчої дії - огляду земельної ділянки з кадастровим номером :18:017:0058, якій здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 14.07.2022.

Тобто, про арешт майна, його володільцю КП «Будова» стало відомо більше ніж через 10 місяців після постановлення вказаної ухвали. Згідно змісту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 10.09.2021 (справа 757/48334/21 -к), вона підлягає негайному виконанню, та доведенню особам на майно яких накладається арешт. Адвокат просив скасувати арешт на майно підприємства з підстав, наведених у клопотанні.

Адвокат в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, пославшись на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 10.09.2021 було правомірно накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом постановою слідчого від 05.02.2021. Вказану ухвалу вважав законною і обгрунтованою, підстави для скасування арешту відсутні.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , вивчивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, додатково долучені сторонами матеріали приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000922 від 28.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 197-1 КК України.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у адвоката ОСОБА_3 в інтересах Колективного підприємства «Будова» () права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна, на якого, як володільця майна, йдеться посилання у змісті ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2021 про арешт майна.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2021, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування, а тому прийшов до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Вирішуючи клопотання адвоката про скасування арешту слідчий суддя виходить з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в постанові № 4 від 07.02.2014 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження», арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Так, із фабули кримінального провадження №0000922 від 28.09.2020 вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи органів державної влади, місцевого самоврядування та суб`єктів господарської діяльності за попередньою змовою, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби шляхом підробки офіційних документів незаконно вивели із державної та передали в комунальну власність земельну ділянку, самовільно забудували зазначену земельну ділянку в зоні особливого використання режиму використання земель.

Як свідчать матеріали за клопотанням, Колективне підприємство «Будова» () або його посадові особи до кримінальної відповідальності не притягуються і статусом підозрюваних в даному кримінальному провадженні не наділені, як на момент накладення арешту, так і на момент розгляду клопотання про скасування арешту.

Жодних подій чи обставин, які б вказували на причетність Колективного підприємства «Будова» () або його посадових осіб до кримінального правопорушення, по якому здійснюється досудове розслідування не має, повідомлення про підозру у вчиненні злочину посадовим особам Колективного підприємства «Будова» () не оголошено.

16.07.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 (№ 757/37681/21-к) в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено при огляді, було відмовлено у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю.

Однак, незважаючи на існування вказаної ухвали слідчого судді, яка є чинною і не скасованою у встановленому законом порядку, у вересні прокурор ОСОБА_4 вдруге звернувся з клопотанням про арешт майна, володільцем якого є КП «Будова», яке було задоволено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 10.09.2021.

Посилання прокурора на той факт, що постановою ст.слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 від 05.02.2021 вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, не може сприйматись слідчим суддею до уваги, оскільки оцінка цьому факту також дана у вказаній ухвалі слідчого судді ОСОБА_10 від 16.07.2021.

Так, за змістом ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2021 органом досудового розслідування з достатньою повнотою не обґрунтовано, яким саме чином вказане в клопотанні майно є предметом, доказом злочинів, засобом чи знаряддям їх вчинення, що майно набуто злочинним шляхом, чи використовувалось під час вчинення вказаного кримінального правопорушення. Зазначені доводи належними, допустими та достатніми в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України доказами прокурора не спростовані. Так, слідчому судді не надано доказів, які б свідчили про протилежне. Жодних доказів того, що вказане майно є предметом чи доказом розслідуваних злочинів в матеріалах судового провадження не має, постанова про визнання майна речовим доказом містить лише загальний виклад фактичних обставин кримінального провадження без належного обгрунтування прийнятого рішення.

При цьому, слідчий суддя погоджується з запереченнями адвоката, що арештоване майно не підпадає під визначення речових доказів в кримінальному провадженні згідно ст.98 КПК України, оскільки органом досудового розслідування на даний час не представлено слідчому судді докази того, що майно набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке б виправдовувало таке подальше обтяження майна.

У прийнятті вказаного рішення, слідчий суддя також приймав до уваги той факт, що 18.11.2021 рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 916/2851/17 в задоволенні позову Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до відповідачів Одеської міської ради, Юридичного департаменту Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Прокуратури Одеської області, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради від 07.12.2016р. № 1483-VII "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 3,4605га, за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського (в районі будинку № 54), присвоєння нової адреси та надання її в постійне користування Прокуратурі Одеської області", скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :18:017:0055 за Територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, здійснену Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису про право (в Державному реєстрі прав) 18238210 від 21.12.2016р. та скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :18:017:0055 за Прокуратурою Одеської області, номер запису про право (в Державному реєстрі прав) 18239305 від 21.12.2016р, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на той факт, що Колективне підприємство «Будова» () не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, про підозру у вчиненні злочину його посадовим особам не оголошено, що виключає можливість накладення арешту на його майно з підстав визначених ч. ч. 4, 5, 6 ст. 170 КПК України, оцінка доводам прокурора щодо визнання вказаного майна речовим доказом дана ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2021, яка є чинною і не скасованою, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особою майном та обумовлювали арешт її майна, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Колективного підприємства «Будова» () про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Колективного підприємства «Будова» () від 09.08.2022 задовольнити.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2021 року у справі №757/48334/21-к, на майно, яке перебувало у користуванні КП «Будова», а саме на: навантажувач фронтальний марки «Atlas 65» д.н. НОМЕР_1 із ключем до нього, кран марки «Tadano GR-500EXL» д.н. НОМЕР_2 із ключем до нього, вантажний автомобіль «MAN TGS 35.400» д.н. НОМЕР_3 із ключем до нього, автомобіль «МАЗ» 6501С5 д.н. НОМЕР_4 із ключем до нього, екскаватор «JCB» модель «3СХ» д.н. НОМЕР_5 із ключем до нього, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1