Провадження №1-кп/761/922/2022
В И Р О К
іменем України

09 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:
судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 120 191 001 000 075 64, внесеного 08.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:

-23.05.2019 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-28.05.2020 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих, майнових злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість повторно вчинив грабіж при наступних обставинах.

07.08.2019 року приблизно о 23 год. 30 хв., неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 2001 року народження, знаходився поблизу будинку № 17 по вул. Олени Теліги у м. Києві, де побачив як з магазину «Пивмаг» виходить раніше незнайомий ОСОБА_6 з алкогольними напоями та в руках тримав мобільний телефон. В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливою метою, обвинувачений ОСОБА_3 07.08.2019, приблизно о 23 год. 35 хв., пішов слідом за потерпілим ОСОБА_6 , якого наздогнав поблизу будинку № 13/14 по вул. Олени Теліги у м. Києві, після чого між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 зав`язалась розмова та вони разом вживали алкогольні напої. В подальшому 08.08.2019 приблизно о 03 год. 00 хв. потерпілий ОСОБА_6 попрямував за місцем проживання, а обвинувачений ОСОБА_3 , рухаючись позаду, 08.08.2019, приблизно о 03 год. 20 хв., поблизу будинку № 3 по вул. Олени Теліги у м. Києві, наздогнавши штовхнув ОСОБА_6 та застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого наніс декілька ударів руками в область живота, діючи умисно, повторно відкрито вихопив з руки потерпілого мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 2 Titanium Gray», імеі: НОМЕР_1 вартістю в 3000 грн. 00 коп., який належить потерпілому ОСОБА_6 , завдавши останньому фізичний біль.

Після чого обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму 3000 грн. 00 коп.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у повторному відкритому викрадені чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не оспорював обставини справи, мотив, розмір спричиненої матеріальної шкоди, обсяг викраденого та форму вини.
Надав показання, в яких зазначив, що 07.08.2019 перебував по вул. Олени Теліги у м. Києві, підійшов до магазину «Пивмаг» де побачив як з нього виходить потерпілий, після чого пішов за ним. Наздогнавши потерпілого почав з ним спілкувались. Приблизно 3-4 години вони розмовляли. У подальшому потерпілий пішов додому а він попрямував за ним. У дворі будинку він штовхнув потерпілого на землю, завдавши декілька ударів в область живота, та відібрав у нього мобільний телефон, який потім здав до ломбарду, а кошти витратив на власні потреби. У скоєному щиро розкаявся.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дані, що характеризують його особу, приходить висновку, що вина ОСОБА_3 у повторному відкритому викраденні чужого майна (грабіж), повністю доведена та підтверджується сукупністю досліджених доказів.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.08.2019 року в якому потерпілий ОСОБА_7 повідомив про обставини вчинення відносно нього відкритого викрадення мобільного телефону з застосуванням насильства.

Протоколом огляду місця події від 08.08.2019 року та фототаблицями до нього під час проведення якого слідчим встановлено місце вчинення злочину задня частина будинку АДРЕСА_2 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.08.2019 під час проведення якого потерпілий ОСОБА_6 вказав на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу, що з застосуванням насильства відкрито викрала мобільний телефон.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.08.2019 року під час проведення якого свідок ОСОБА_8 вказав на обвинуваченого, як на особу, що 08.08.2019 року здала мобільний телефон до ломбарду.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.08.2019 року під час проведення якого свідок ОСОБА_9 вказав на обвинуваченого як на особу, що 08.08.2019 року надав для здачі до ломбарду мобільний телефон.

З огляду на визнання вини обвинуваченим та підтвердження усіх обставин, викладених у обвинувальному акті, з врахуванням позиції усіх учасників, суд обмежився дослідженими доказами, яких достатньо для висновку про винуватість ОСОБА_3 у повторному вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст.186 КК України.

За вчинення даного злочину обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який є тяжким, має судимість, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, на спеціальних обліках не перебуває, не навчався та не працював, позитивно характеризується у релігійній громаді.

У відповідності до вимог ст.103 КК України при призначенні покарання суд враховує також умови життя та виховання ОСОБА_10 , які є задовільними, останній проживає у повній родині, яка забезпечує усі належні умови для його зростання, має позитивний вплив на нього, забезпечує останнього належним батьківським вихованням та турботою, про що свідчать дані досудового звіту.

З врахуванням наведеного, суд уважає за необхідне за вчинення даного злочину призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі у межах, ближчих до мінімальних, визначених відповідною частиною санкції статті, з застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Оболонського районного суду м.Києва від 27.03.2020 року, остаточне покарання йому належить призначити у виді позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання відбуте за попереднім вироком.

Оскільки покарання має на меті не тільки кару, а також виправлення обвинуваченого, виховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів, а відтак, враховуючи вищезазначені обставини, те, що злочин обвинуваченим було вчиненно у неповнолітньому віці, щире каяття та висновки органу пробації, викладені у досудовій доповіді, отже реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вирішити долю речових доказів, у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 28.05.2020 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання до відбування у виді 4 років та 1 місяця позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання, покарання відбуте за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 27.03.2020 року.

Речові докази: диски із записами з камери відеоспостереження ПТ «Ломбард Кредит Юніон» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: