ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2022 Справа №607/5944/22

Провадження №1-кп/607/1162/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0000338 від 16 квітня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заліщики Тернопільської області, громадянина України, не одруженого, працюючого станційним працівником на Залізничному вокзалі в м. Тернополі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 16 квітня 2022 близько 13.30 год., який перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виник умисел спричинити ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 16 квітня 2022 року близько 13.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту, з метою завдання фізичного болю та спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс удар кулаком правої руки у потиличну ділянку голови останньої. Після чого, ОСОБА_3 схопив обома руками ОСОБА_6 за плечі та передпліччя, та сильно стиснувши їх, спричинив останній фізичний біль.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 завдано фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани тім`яно-потиличної ділянки волосистої частини голови зліва, синців обох плечей та правого передпліччя, які за ступенем тяжкості належать до легких із короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та суду показав, що 16 квітня 2022 року близько 13.30 год. він зайшов до квартири, що за адресою: АДРЕСА_4 , де відбувалася сварка. Він хотів розборонити, далі події відбувалися, як зазначено в обвинувальному акті. В квартирі перебули мама, брат та його дружина. Хто конкретно конфліктував не знає. Коли він зайшов, сварилася жінка, яка є потерпілою, з чоловіком. Під час того, коли він намагався припинити сварку, потерпіла розбила його окуляри, після чого він її штовхнув рукою в голову. Точно не пригадує, проте міг її ще стиснути за плечі.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, зокрема те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання, конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1