Справа № 932/2220/22
Провадження № 1-кс/932/1369/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, який підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці та із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Клопотання мотивоване такими обставинами.

Так, слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001585 від 16.12.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи злочинний умисел направлений вчинення відкритого заволодіння чужим майном поєднаним із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, точної дати в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, вступив у попередню змову із раніше знайомими ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розподіливши між собою ролі у скоєнні вказаного злочину.

З метою успішної реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння чужим майном поєднаним із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою у групі з співучасниками злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , дотримуючись умов злочинної змови, згідно відведеної йому ролі у скоєнні злочину, реалізуючи свій злочинний умисел, надав останнім інформацію, щодо місця та часу вчинення вказаного нападу.

Діючи за попередньою змовою групою осіб, дотримуючись умов злочинної змови, отримавши інформацію від ОСОБА_8 , щодо місця та часу вчинення вказаного нападу, згідно відведеної їм ролі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинили підготовчі дії до вчинення злочину, а саме заздалегідь заготовили чорні маски, з метою не бути впізнаними під час вчинення злочину.

Надалі, 14.12.2021 о 20 годині 25 хвилин, діючи за попередньою змовою групою осіб, дотримуючись умов злочинної змови, згідно відведеної їм ролі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибули за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_10 , з метою реалізації свого злочинного умислу.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, дотримуючись умов злочинної змови, ОСОБА_9 разом із спільно зі співучасником злочину ОСОБА_4 , згідно відведеної ролі у скоєнні злочину, за вказівкою наданою ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою відкритого викрадення чужого майна, із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, почали очікувати потерпілу ОСОБА_10 .. Надалі, побачивши потерпілу ОСОБА_10 , яка виходила зі своєї квартири АДРЕСА_3 , з метою подавлення волі потерпілої ОСОБА_10 до можливого опору схопили останню за дві руки, надалі примусили її підняти руки вгору та повернутись спиною, розуміючи, що їх дії є явними та відкритими для самої потерпілої, вихопили з рук потерпілої ОСОБА_10 пакет в якому знаходились наступні речі, а саме: грошові кошти у розмірі 7.000 доларів США (на момент вчинення злочину згідно Національного банку курс долару становить 28, 8846 тобто 188 192,2 гривні), 140 тисяч гривень, 2 банківських карток «Приват Банк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які не становлять матеріальної цінності для потерпілої, золоті прикраси, а саме: підвіска у формі серця, всередині якої наявні малюнок вагів (585 проби), сережки у вигляді зігнутого ланцюжка, приблизно довжиною 10 см, (585 проби).

Після цього, дотримуючись умов злочинної змови, ОСОБА_9 спільно зі співучасником злочину ОСОБА_4 згідно відведеної їм ролі у скоєнні злочину, за вказівкою наданою ОСОБА_8 , з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення покинули, а майном, яким відкрито заволоділи, розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 328 192,2 гривень.

В ході розслідування встановлена причетність до вчинення цього злочину гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_4 зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вибухові речовини, боєприпаси, зокрема, запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 та 49 патронів калібру 7, 62 мм. без передбаченого на це дозволу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

24.05.2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України і цього ж дня повідомлено йому про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України.

25.05.2022 року ОСОБА_4 також повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.

Як зазначено у мотивувальній частині клопотання слідчого, підозра ОСОБА_4 у скоєнні вищевказаних злочинів підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом огляді місця події, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи та предметів для впізнання, протоколом обшуку, висновками експерта, повідомленням про підозру та іншими доказами у сукупності.

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру за ч. 1 ст. 263 КК України. В іншій частині підозру не визнав та пояснив, що свідки та потерпіла його обумовлюють, оскільки він не причетний до цього злочину. Слідством не доведено, що він перебував на місці злочину, що вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 . Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід, а у разі застосування тримання під вартою визначити заставу у розмірі 100 тис. грн.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання. Вказала, що тяжкість покарання не може бути підставою для застосування виняткового запобіжного заходу. Підозра не є обґрунтованою. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, перевіривши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001585 від 16.12.2021 року, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

Кримінальне провадження розпочато за заявою потерпілої ОСОБА_10 , яка повідомила, що 14.12.2021 року ввечері вона перебувала вдома, і їй зателефонували з незнайомого номеру та повідомили, що у неї невдовзі буде проводитись обшук в її квартирі працівниками СБУ, тому треба збирати речі та виходити на вулицю. Вона злякавшись, взяла всі грошові кошти та коштовності (прикраси), та вийшла з квартири до під`їзду. У цей час до неї в під`їзді підбігли двоє невідомих осіб, які мали на обличчі маски чорного кольору, та застосували фізичну силу до потерпілої з метою подолати її опір. Після чого обшукали її та протиправно заволоділи грошовими коштами у розмірі 7000 доларів США, 140 000, 00 гривень, банківські картки та прикрасами, а саме підвіска у формі серця, всередині якої наявні малюнок вагів (585 проби), сережки у вигляді зігнутого ланцюжка, приблизно довжиною 10 см, (585 проби).

Слідство вважає, що до скоєння цього злочину причетний гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні підозрюваний категорично заперечив його участь у даному злочині.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 186 КК України, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Так, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 04 січня 2022 року встановлено, що гр. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_12 зустрічались на вул. Далека в м. Дніпро, біля коси на річці Дніпро, де обговорювали жінку, котра займається продажем фермерських виробів та постачання круп до мережі магазинів АТБ. У ході розмови останні запропонували заробити грошей, оскільки ця жінка непогано заробляє та має кошти, і на неї необхідно здійснити напад з метою заволодіння її майном, яке розділити порівну.

Цей допит повністю спростовує позицію ОСОБА_4 , який повідомив, що він абсолютно не причетний до скоєного злочину, однак у кругу своїх близьких товаришів обговорював потерпілу та її доходи, а відтак мав намір вчинити напад на неї з метою заволодіння грошима.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2022 року, свідок ОСОБА_11 впізнає гр. ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_13 у протоколі допиту від 05 січня 2022 року повідомив, що гр. ОСОБА_14 цікавився особисто у нього, хто така ОСОБА_10 та чим займається, на якому автомобілі пересувається, де проживає тощо. Також цікавився її майновим станом. Свідок почав підозрювати, що останній має злочинні плани у відношенні потерпілої.

Між тим, потерпіла під час проведення пред`явлення особи для впізнання 24 травня 2022 року, впізнала особу під № 4, якою виявився гр. ОСОБА_4 . В протоколі зазначено, що ОСОБА_10 впізнала нападника за виразом очей, статурою та зовнішніми ознаками.

Посилання підозрюваного на суперечність показань ОСОБА_10 , викладених у протоколі допиту потерпілої від 17 грудня 2021 року, слідчий суддя не приймає, оскільки на той час потерпіла перебувала у шоковому стані, тому вказала, що бачила двох осіб худорлявої статури, зростом приблизно 170 175 см. Однак ці первинні показання не впливають на результати та законність слідчої дії пред`явлення особи для впізнання від 24.05.2022 року, оскільки потерпіла чітко вказала на ОСОБА_4 та впізнає його за сукупністю ознак. При цьому ОСОБА_4 є міцної статури, тобто потерпіла могла лише помилитись в описовій характеристиці його тіла.

Причетність ОСОБА_4 до злочину підтверджена також протоколом проведення негласних слідчих дій, з яких видно, що останній спілкувався з іншими співучасниками злочину з приводу ОСОБА_10 та планував напад у зручний час. Навіть довідувався, де саме (на якому поверсі) розташована квартира потерпілої та з якого боку розташовані вхідні двері до її квартири.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

У п. «с» §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що законний арешт або затримання особи мають здійснюватися «за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення».

Дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» оцінюється ЄСПЛ при встановленні порушення п. «с» §1 ст.5 та § 3 ст.5 конвенції щодо права на свободу та особисту недоторканність при затриманні особи та обранні стосовно неї запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням свободи. Уперше Суд дав визначення цьому стандарту в 1990 р. у рішенні у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom». Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Пізніше це визначення Суд не раз повторював при розгляді інших справ («Selahattin Demirtaє v. Turkey», п.161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п.88; «Erdagoz v. Turkey», п.51). Інакше кажучи, обмеження права на свободу та особисту недоторканність може мати місце лише за наявності обґрунтованої підозри, тільки суб`єктивного переконання (bona fide) недостатньо.

Обґрунтована підозра існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Для обґрунтованості підозри докази не повинні бути такого ступеню, щоб забезпечити засудження особи чи подальше притягнення її до кримінальної відповідальності, а лише свідчити про причетність особи до злочину.

Проаналізувавши зібрані органом досудового розслідування докази можна дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до скоєння злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України. На нього вказують свідки, потерпіла. Про його причетність також свідчать матеріали негласних слідчих дій та інші матеріали клопотання. Позиція підозрюваного, що він абсолютно не причетний до цієї події, є неконструктивною та підлягає критичній оцінці слідчим суддею. В даному випадку виконання будь-якої ролі у інкримінованому злочині може свідчити про обґрунтованість підозри та причетність до цього кримінального правопорушення. Навіть якщо припустити, що підозрюваного не було на місці злочину (як він і стверджує), то останній все одно є активним співучасником даного злочину, оскільки виконував підготовчі дії, дізнавався інформацію про особу потерпілої, слідкував за її автомобілем, прохав ОСОБА_15 , щоб той придбав пакет і новий телефон, для здійснення дзвінка потерпілій, обирав зручний час для скоєння злочину.

Пояснення підозрюваного про те, що свідки та потерпіла його обмовлюють, не приймається, оскільки свідки є незацікавленими особами в даному випадку. Показання потерпілої також слідчим суддею береться до уваги, оскільки потерпіла попереджалась про кримінальну відповідальність дачу завідомо неправдивих та їй немає сенсу обмовлювати сторонню особу.

Таким чином, з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин, дослідивши зібрані стороною обвинувачення докази, приходжу до висновку про те, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може бути причетний до відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 , із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Відтак, підозра за ч. 2 ст. 186 КК України відносно гр. ОСОБА_4 є обґрунтованою та підтверджується об`єктивними даними.

Стосовно підозри за ч. 1 ст. 263 КК України, то вона підтверджується протоколом обшуку від 24.05.2022 року, в ході проведення якого було виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_4 корпус гранати РГД-5, вибухові пристрої, а саме запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 та бойові припаси: 49 патронів калібру 7,62 мм.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/12907-БЛ від 24.05.2022 року, 49 патронів, вилучених 24.05.2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , відносяться до бойових припасів.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/12947-ВТХ від 24.05.2022 року, предмет, вилучений у гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , найбільш ймовірно конструктивно оформленим зярядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який найбільш ймовірно відносяться до категорії вибухових речовин.

Підозрюваний визнає підозру за ч. 1 ст. 263 КК України та пояснив, що зберігав за місцем свого проживання зброю, боєприпаси та вибухові речовини. Отже, підозра ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України визнається обґрунтованою.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З приводу наявності ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, і розуміючи наявність вагомих доказів та невідворотність покарання за вчинені кримінальні діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду. Цей ризик знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також доведений, оскільки підозрюваний знає потерпілу та її анкетні дані, а також знає особу свідків, тому з метою зміни ними своїх показань може вдатися до погроз, залякування чи іншим способом на них тиснути. Слідчий суддя застерігає підозрюваного від такої поведінки, оскільки це лише погіршить його становище. Між тим, цей ризик також існує та доведений прокурором.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний хоча й працює, проте з матеріалів клопотання видно, що займається також заволодінням грошових коштів громадян на території м. Дніпра, спілкується в кримінальних колах, має зброю та добре нею володіє, має фізичну і тактичну підготовку тощо. Отже, може вчинити новий злочин з метою власного збагачення.

Слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу враховує особу підозрюваного та доведеність ризиків, і вважає можливим застосувати винятковий запобіжний захід. Запобігання доведеним ризикам, можливе лише в умовах тримання під вартою, тому в даному випадку це є виправданим і не становить порушення прав підозрюваного.

Водночас альтеративним запобіжним заходом слід визначити заставу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» зазначено, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

В даному випадку сума застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів вочевидь не відповідає тяжкості вчинених злочинів, ризику впливу на свідків та ризику скоєння нового злочину. Підозрюваний має грошові кошти, його майновий стан задовільний, тому слід вийти за межі максимального розміру застави для тяжкого злочину та визначити підозрюваному заставу у розмірі 95 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити підозрюваному заставу у розмірі 235 695 (двісті тридцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять) гривень, 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 , покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 22.07.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_16