Справа № 216/8262/21
Провадження № 1-кп/216/486/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2022 р. місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 об`єднане кримінальне провадження № 0000625 від 20 червня 2021 року та № 0001342 від 05 листопада 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, який є особою без громадянства, має професійно-технічну освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:
- 19.12.1994 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ч. 4 ст. 81, ст. 42, ст. 43 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 8 місяців, звільнений 15.08.1997 року за амністією;
- 23.11.1998 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 229-6 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений 04.09.1999 року за відбуттям строку покарання;
- 15.06.2000 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 15.02.2003 року за відбуттям строку покарання;
- 09.08.2004 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 27.12.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 11 днів;
- 27.05.2008 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 04.02.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 27 днів;
- 17.05.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, чч. 1, 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- 02.07.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, чч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 08.07.2016 року за відбуттям строку покарання;
- 21.03.2018 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 30.10.2020 року за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 2, 3 ст. 185 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2021 року близько 01.30 год. ОСОБА_3 , діючи повторно, маючиумисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю власника вказаного будинку та інших свідків, реалізуючи свій злочинний намір, за допомогою металевого предмету пошкодив вхідні дерев`яні двері гаражу, тим самим потратив до цього приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: шуруповерт марки «Dnipro-M» вартістю 716 грн 67 коп., кутову шліфувальну машинку марки «Start Pro» вартістю 633 грн 33 коп., механічну алюмінієву косу невстановленої вартості, металевий алюмінієвий таз об`ємом 40 л невстановленої вартості, коробку з частиною набору свердл «Spitce», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди в розмірі 1 350 грн.

Крім того, 11 жовтня 2021 року приблизно о 15.30 год. ОСОБА_3 , діючи повторно, маючиумисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, перебуваючи в приміщенні банку «Укрексімбанк», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, просп. Поштовий, 37а, де скориставшись відсутністю уваги потерпілого та свідків, реалізуючи свій злочинний намір, таємно викрав належну ОСОБА_7 чоловічу шкіряну барсетку марки «Bretton» вартістю 766 грн 67 коп., в якій знаходились грошові кошти в розмірі 1 000 грн, ключ від автомобіля з брелоком чорного кольору та документи на ім`я потерпілого, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , картки Криворіжця та платника податків. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди в розмірі 1 766 грн 67 коп.

Разом з тим 11 листопада 2021 року близько 09.00 год. ОСОБА_3 , діючи повторно, маючиумисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, знаходячись поблизу приміщення кофейні «Spise room», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Лермонтова, 37, де скориставшись відсутністю уваги потерпілого та свідків, реалізуючи свій злочинний намір, шляхом вільного доступу з лівої кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi 9А» вартістю 2 466 грн 67 коп. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди в указаному розмірі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю і дав суду такі показання. За епізодом з потерпілим ОСОБА_6 пояснив, що 20 червня 2021 року близько 01.00 год. на вул. Інгульській (мікрорайон МОПР) побачив гараж з хиткими дверима, відкрив їх та викрав звідти шуруповерт, болгарку й свердла, які поклав до металевого тазу та пішов. Дорогою почув чиїсь голоси, тому викинув викрадені речі, залишивши собі лише шуруповерт та болгарку. Останню продав на базарі, а шуруповерт знайомому, приблизно по 300-500 грн за кожну річ, витративши отримані гроші на власні потреби. За епізодом з потерпілим ОСОБА_7 показав, що 11 жовтня 2021 року в денний час доби зайшов до банку на проспекті Поштовому поблизу магазину «АТБ», біля каси побачив барсетку, взяв її, вийшов з банку та пішов додому. Гроші з барсетки в розмірі близько 1 000 грн витратив на власні потреби, а барсетку видав поліцейським, які повернули її потерпілому. За епізодом з потерпілим ОСОБА_8 зазначив, що 11 листопада 2021 року в денний час доби в черзі до кофейні в районі Центрально-Міського ринку витягнув з кишені куртки потерпілого сенсорний мобільний телефон, який одразу продав неподалік в магазині з ремонту побутової техніки за 1 000 грн, витративши отримані гроші на власні потреби.
Водночас обвинувачений зазначив, що в обвинувальних актах всі обставини викладені правильно та повністю відповідають дійсності, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, у тому числі фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається в скоєному, засуджує свої вчинки та запевняє не повторювати протиправної поведінки в майбутньому.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились, подавши до суду заяви, в яких просили провести судовий розгляд за їхньої відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, одночасно повідомивши про відсутність намірів пред`являти цивільні позови.
За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілих відповідно до положень ст. 325 КПК України.
Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого та згоду прокурора й захисника на скорочений порядок дослідження доказів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку. Перед визначенням такого порядку дослідження доказів судом було детально з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини, мотиву й мети та інших обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому суд взяв до уваги, що обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи безумовно визнавав усі обставини справи й погоджувалися з кваліфікацією вчинених ним діянь, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому сумнівів у його волевиявленні не виникло. Переконавшись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, суд змістовно роз`яснив останнім, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 . Ці діяння містять такі склади кримінальних правопорушень:

- ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого повторно (за епізодом з потерпілим ОСОБА_6 );

- ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно (за епізодами з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частин статті, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким і тяжким злочинами.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження та долученої до них досудової доповіді обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів і відбував покарання у виді позбавлення волі, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, під наглядом лікаря-нарколога перебував у період з січня 2007 року до квітня 2010 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів (синдром залежності), знаходиться на диспансерному обліку з приводу ВІЛ-інф ІV кл. ст. СНІД+ важкі бак інф (аркуші 154-162 кримінального провадження № 0000625, аркуші 55-74 кримінального провадження № 0001342).

Водночас у пункті 4 досудової доповіді міститься висновок органу з питань пробації про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб) і виконання покарання в громаді можливе лише у винятковому порядку.

Разом з тим суд бере до уваги, що завдана злочинами шкода частково відшкодована шляхом повернення потерпілим викраденого майна за сприяння обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, способи їх вчинення та мотиви, обстановку скоєння злочинів та їхні наслідки, кількість епізодів злочинної діяльності, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наведені дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, відсутність роботи, родини та утриманців, наявність однієї пом`якшуючої та однієї обтяжуючої обставин, часткове відшкодування завданої злочинами шкоди шляхом повернення потерпілим викраденого майна, думки останніх про необхідне покарання обвинуваченому, а також указаний висновок органу з питань пробації.
З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 2 і ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та визначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей69, 75 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів і відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило в нього готовності до самокерованої право слухняної поведінки в суспільстві, він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і за відсутності постійного законного джерела доходів знову вчинив умисні злочини проти власності, що свідчить про прагнення обвинуваченого одержувати матеріальну вигоду за рахунок вчинення злочинів та підвищену суспільну небезпечність останнього, тому його виправлення й перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчинених діянь, відповідатиме тяжкості правопорушень і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні вказаного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільні позови в кримінальному провадженні не пред`явлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 6 521 грн 56 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експертів (аркуші 37, 53, 113, 167 кримінального провадження № 0000625, аркуш 29 кримінального провадження № 0001342).

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому таке покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.
Речові докази, а саме:

- чоловічу шкіряну барсетку марки «Bretton», ключ від автомобіля з брелоком чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , картки Криворіжця та платника податків на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , - вважати повернутими власнику ОСОБА_7 згідно з його розпискою (аркуш 26 кримінального провадження № 0001342);

- шліфувальну машинку марки «Start Pro», механічну косу та металевий таз об`ємом 40 л, - вважати повернутими власнику ОСОБА_6 згідно з його розписками (аркуші 79, 88 кримінального провадження № 0000625);

- мобільний телефон марки «Redmi 9А», - вважати повернутим власнику ОСОБА_8 згідно з його розпискою (аркуш 127 кримінального провадження № 0000625);

- решту речових доказів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 6 521 (шість тисяч п`ятсот двадцять одну) грн 56 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1