печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, майора ДБР ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000226 від 29.06.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

17.08.2022 слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, майор ДБР ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Київської обласної прокуратури, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000226 від 29.06.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, проте завершити розслідування у кримінальному провадженні у строк не представляється можливим, оскільки необхідно отримати висновки судово-медичних експертиз по трупам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що призначені 30.06.2022; отримати висновок інженерно-транспортної експертизи, щодо оцінки дій водіїв; долучити до матеріалів кримінального провадження дані, що характеризують особу ОСОБА_4 ; допитати в якості свідків працівників ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області щодо підтвердження факту перебування ОСОБА_4 перед пригодою на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному провадженні.

Разом з тим, заявлені ризики, які існували при застосуванні до підозрюваного міри запобіжного заходу, не втратили свою актуальність, а відтак запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши, що вказані ризики у клопотанні нічим не підтверджуються та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Так, згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

При цьому, абсолютність права на свободу не передбачена ні Конституцією України, ні іншими джерелами права, зокрема Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000226 від 29.06.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Київської обласної прокуратури.

ОСОБА_4 29.06.2022 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 30.06.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб.

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 01.07.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.08.2022.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.06.2022, яким зафіксовано слідову інформацію на місці пригоди, а саме пошкодження дорожнього покриття на смузі для руху автомобіля «ЗАЗ 110307» реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події, яким оглянуто труп ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомила, що 29.06.2022 в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинули їхні батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- висновком службового розслідування від 08.07.2022, яким підтверджено факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вчинення дорожньо-транспортної пригоди; протоколами допиту свідка ОСОБА_12 , який відразу прибув на місце пригоди та виявив розбиті автомобілі та водія який представився як ОСОБА_4 ;

- протоколом допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які на місці пригоди провели медичний огляд водія ОСОБА_4 на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» результатами якого встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння з показником приладу 1,23%о;

- висновками інженерно-транспортних експертиз щодо технічного стану транспортних засобів;

- висновком транспортно-трасологічної експертизи відповідно до якої зіткнення транспортних засобів мало місце на смузі для руху в бік м. Миронівка, тобто на смузі для руху автомобіля «ЗАЗ 110307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , іншими доказами у їх сукупності.

Наряду з вказаним, слідчий суддя враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 286-1 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керівником постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури від 12 серпня 2022 строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 29 вересня 2022 року.

Слідчий суддя приймає до уваги, що завершити розслідування у кримінальному провадженні у строк не представляється можливим, оскільки необхідно отримати висновки судово-медичних експертиз по трупам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що призначені 30.06.2022; отримати висновок інженерно-транспортної експертизи, щодо оцінки дій водіїв; долучити до матеріалів кримінального провадження дані, що характеризують особу ОСОБА_4 ; допитати в якості свідків працівників ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області щодо підтвердження факту перебування ОСОБА_4 перед пригодою на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному провадженні.

Без проведення зазначених слідчих дій неможливо забезпечити повноту розслідування кримінального провадження, яка відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України є одним із його основних завдань.

Провести вказані слідчі, процесуальні дії та експертизу у передбачений законом двомісячний строк не представляється можливим, у зв`язку із значною тривалістю проведення призначених експертиз.

За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Так, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

При вивченні матеріалів клопотання, особи підозрюваного та обставин за яких було вчинено кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, стороною обвинувачення доведено, що зважаючи на наявність в діяннях ОСОБА_4 всіх ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, що є підставою кримінальної відповідальності за вчинене суспільно небезпечне діяння, а також враховуючи невідворотність покарання в межах санкції вказаної статті, якою передбачається позбавлення волі на строк до 12 років, орган досудового розслідування вбачає ризики щодо належної поведінки підозрюваного в частині виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя приймає до уваги той факт, що значна суворість санкції статті, якою передбачено покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також наявність вагомих доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні цілком ймовірно спонукатимуть останнього до спроб ухилитися від слідства та суду з метою уникнення відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, прокурором в судовому засіданні доведено, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження триває та є необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому ОСОБА_4 , маючи стійкі зв`язки у правоохоронних органах, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що повністю підтверджує ризик передбачений п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України.

В рамках кримінального провадження допитано та ще необхідно допитати ряд свідків, які підтверджують факт перебування саме підозрюваного в момент дорожньо-транспортної пригоди за кермом його автомобіля, а також факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння. Розуміючи важливість показів зазначених свідків для слідства, деякі з них є підлеглими підозрюваного, а тому перебуваючи на свободі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на них з метою зміни їх показів та перешкоджання об`єктивного встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що на даний час, не отримано всіх висновків призначених судових експертиз, а тому підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на експертів, що повністю підтверджує ризик передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя приймає до уваги, що необхідно зауважити, що на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_4 був працівником правоохоронного органу начальником відділу превенції Обухівського районного управління поліції, тобто повинен бути взірцем бездоганної поведінки та сприяти неухильному дотриманню іншими особами норм діючого законодавства. При цьому, він сідаючи за кермо автомобіля в стані алкогольного сп`яніння сам свідомо ставить під загрозу життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху та нехтує ними. Така, поведінка підозрюваного досить чітко і зрозуміло характеризує його як безвідповідальну особу, що безумовно не може бути залишено поза увагою під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу

Враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, існує обґрунтована підозра того, що ОСОБА_4 може перешкоджати проведенню об`єктивного досудового розслідування.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, те, що на даній стадії досудового розслідування не можливо закінчити досудове розслідування, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, як на тому наполягала сторона захисту.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті, а відтак доводи сторони захисту в даній частині слідчий суддя не приймає до уваги.

Враховуючи норми кримінального процесуального закону та обставини інкримінованого підозрюваному діяння, наслідки його вчинення, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави при продовженні строків тримання під вартою підозрюваному.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000226 від 29.06.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 15.09.2022 (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1