пр. № 1-кп/759/394/22
ун. № 757/6441/21-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні у кримінальних провадженнях №0000178 та № 0000822, які об`єднані в одне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вале Ахалцихінського району Республіки Грузія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіка Вірменія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Макіївка Донецька обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання або на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою;

клопотання прокурора про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, кожному окремо, без визначення розміру застави,
сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_9 , обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисники: ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , інші учасники потерпілий ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В :
У провадженні Святошинського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебувають матеріали кримінальних проваджень № 0000178 та № 0000822, які об`єднані в одне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2022 в задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було відмовлено, а клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою задоволено і продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожному окремо, в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на 60 днів, тобто до 14 липня 2022 року включно без визначення розміру застави.
Захисник ОСОБА_8 подала до суду клопотання, яке підтримане нею у судовому засіданні, а також захисниками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання або на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор заперечував проти даного клопотання захисника ОСОБА_8 .

Доводи захисника ОСОБА_8 , наведені у клопотанні, аналогічні тим, які зазначенні в попередніх її клопотаннях: в матеріалах кримінального провадження відсутнє належним чином засвідчене клопотання Держави Вірменія про кримінальне переслідування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , матеріали даного кримінального провадження сфальсифіковані органом досудового розслідування та не перекладені на українську мову; відсутні докази на підтвердження обґрунтованості підозри, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також публічне звинувачення представляє не уповноважений прокурор.
Прокурором подано до суду клопотання, яке підтримане ним у судовому засіданні, про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, кожному окремо, без визначення розміру застави, яке мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 категорично заперечували щодо клопотання прокурора, зазначивши про необґрунтованість підозри, довготривалий розгляд даного кримінального провадження, а також відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, вивчивши надані клопотання з додатками, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд у складі колегії суддів приходить до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Згідно з абзацом другим цієї ж частини ст.331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст.331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У ч. 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Згідно з положеннями ч.2 ст.177, ст.197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Як вбачається з матеріалів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був застосований до підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в т.ч. з урахуванням тяжкості інкримінованих їм злочинів та даних про їх особу.
Так, відповідно до матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що спричинило смерть потерпілого, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, який має підвищену суспільну небезпеку та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, то суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Так, щодо ризику втечі обвинувачених, то згідно з матеріалами даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000658 від 08.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 296 КК України, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше не судимі, є обвинуваченими у кримінальному провадженні № 0000804, яке виділене з матеріалів кримінального провадження №0000658 від 08.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 296 КК України.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, в т. ч. з ухвал Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2020, 14.08.2020, 11.03.2021, 13.04.2021, в межахкримінального провадження №0000178 підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ухилилися від явки до слідчого, прокурора та суду, у зв`язку з чим були оголошені у розшук та судом був наданий дозвіл на їх затримання, після чого стосовно них обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою, що і стало підставою для виділення з кримінального провадження №0000178 матеріалів кримінального провадження №0000822.

На думку суду, зазначене свідчить про наявність ризику переховування обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від суду та перешкоджання обох обвинувачених кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, матеріалами клопотання прокурора підтверджено і наявність ризику впливу обвинувачених на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, що, в тому числі, стало підставою для обрання та продовження їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування та у судовому засіданні.
На даний час судовий розгляд перебуває на стадії дослідження письмових доказів. З огляду на те, що свідки у цьому кримінальному провадженні, показання яких суд має сприймати безпосередньо, ще не допитані, на думку суду, з великою ймовірністю також існує ризик незаконного впливу на свідків, який не зменшився.
Висока ймовірність спроб кожного обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення пов`язана з існуванням ризику переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та тими фактичними обставинами кримінального правопорушення, які встановив під час досудового розслідування прокурор.
Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинувачених винуватими чи невинуватими у вчиненні злочину, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дають підстави для висновку, що з боку обвинувачених наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, дані про зменшення або зникнення вказаних ризиків відсутні і наявність характеризуючих даних про особу обвинувачених не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.
Що стосується доводів сторони захисту про порушення вимог закону щодо процедури кримінального переслідування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 правоохоронними органами України та обґрунтованості висунутого обвинувачення, то слід зазначити, що вказані питання є предметом судового розгляду.

Разом з тим, що стосується доводів сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, то суд вважає їх неспроможними з огляду на те, що обґрунтованість підозри неодноразово перевірялася слідчими суддями, як при обранні запобіжного заходу, так і при неодноразовому продовженні дії запобіжного заходу.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).
Тобто, з`ясовуючи наявність обґрунтованості підозри при вирішенні питання про застосування, продовження та зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, а саме дослідження письмових доказів, суд не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке є предметом судового розгляду, за результатами якого буде постановлено судове рішення, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів. На даній стадії дослідження письмових доказів суд враховує наявність у даному кримінальному провадженні зазначених вище обставин, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливо вчинили певний злочин, оскільки перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, які прокурор запропонував суду дослідити на обґрунтування висунутого обвинувачення та викладених у клопотаннях прокурора, на думку суду, є вагомим, а більш детальну оцінку усім доказам суд надасть після їх безпосереднього дослідження на відповідній стадії судового розгляду.
Що стосується тверджень захисника ОСОБА_8 про відсутність повноважень прокурора ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, то суд вже неодноразово зазначав у своїх попередніх ухвалах, що згідно з постановами заступника Генерального прокурора від 31.08.2020 та від 02.10.2020 до складу групи прокурорів у кримінальних провадженнях № 0000822 та № №0000178 включено прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 . Отже, прокурор ОСОБА_9 уповноважений керівником відповідного органу прокуратури на здійснення публічного обвинувачення у даних кримінальних провадженнях.

Що стосується доводів сторони захисту про тривалий розгляд даного кримінального провадження, то суд звертає увагу на те, що судом вживаються усі передбачені законом заходи з метою дотримання розумних строків розгляду справи, обвинувачені у якій тримаються під вартою, однак тривалий розгляд пов`язаний із складністю даного кримінального провадження, кількістю обвинувачених, великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню, поведінкою учасників судового провадження, введеним в Україні воєнного стану тощо.
Таким чином, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду, є наявними і достатніми для продовження тримання обвинувачених під вартою, обставини, зазначені у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотань, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, як то застава, домашній арешт, особисте зобов`язання чи особиста порука, не можуть запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання або на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою відмовити, а клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк шістдесят днів.
Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, який спричинив загибель людини, суд у складі колегії суддів, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331, ст. 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання або на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.

Продовжити стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 11 липня 2022 року до 08 вересня 2022 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без визначення розміру застави.

Продовжити стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 11 липня 2022 року до 08 вересня 2022 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без визначення розміру застави.

Продовжити стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 11 липня 2022 року до 08 вересня 2022 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без визначення розміру застави.

Ухвалу передати на виконання до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_14
Суддя: ОСОБА_15
Суддя: ОСОБА_16