Справа № 346/2302/22
Провадження № 1-кс/346/450/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання дізнавачки сектору дізнання Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна фізичної особи, по кримінальному провадженню №0000139, з правовою кваліфікацією: частина 1 статті 309 КК України,
в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 22 червня 2022 року, із клопотанням про арешт майна фізичної особи, звернулась вказана дізнавачка, додавши до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Аргументи дізнавачки, з урахуванням її пояснень.
21.06.2022 до Коломийського РВП ГУНП в Івано Франківській області надійшов рапорт поліцейського офіцера громади Коломийського РВП капітана поліції ОСОБА_5 , про те, що нею спільно з іншими працівниками поліції 21.06.2022 близько 11:30 год. під час патрулювання території обслуговування, а саме в селі Шепарівці у лісовому масиві було помічено гр. ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 ), яка поводила себе підозріло та яка не змогла пояснити мету перебування у лісовому масиві. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку, в ході якої у руці ОСОБА_6 було виявлено фольговий згорток з двома відрізками ізоленти синього і жовтого кольорів, із кристалічною речовиною світлого кольору, схожу на психотропну речовину: PVP, у середині.
В цей же день, під час проведення огляду місця події слідчим Коломийського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_7 вказану речовину у фольговому згортку було вилучено та упаковано в спец.пакет №7151909, що оформлено протоколом огляду місця події від 21 червня 2022 року.

А 22 червня 2022 року сектором дізнання Коломийського РВП ГУНП в Івано Франківській області було розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000139 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Наведені обставини підтверджуються: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000139 (а.с.3); рапортом поліцейської офіцера ОСОБА_5 від 21 червня 2022 року (а.с.4); протоколом огляду місця події від 21 червня 2022 року (а.с.5-6); письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 21 червня 2022 року (а.с.7); постановою про визнання речовими доказами від 22 червня 2022 року (а.с.8); письмовими поясненнями дізнавачки ОСОБА_3 (а.с.19).
І оскільки на думку дізнавачки, наведені обставини вказують на те, що могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 КК України, а вилучена речовина відповідає ознакам речового доказу, з метою його збереження, на цю речовину слід накласти арешт із повною забороною ОСОБА_6 розпоряджатися, володіти і користуватись цією речовиною. Позаяк, якщо цього не зробити, з огляду на властивості речовини та її правову цінність як майбутнього доказу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, ОСОБА_6 може з легкістю її приховати чи знищити.
Оцінка суду.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І розглядаючи клопотання про арешт майна фізичної особи, зокрема: кристалічної речовини світлого кольору, схожу на психотропну речовину: PVP (що загорнута у фольговий згорток з двома відрізками ізоленти синього і жовтого кольорів та поміщена у спеціальний пакет №7151909), яку було вилучено у ОСОБА_6 , суд виходить із того, що тут має місце вирішення питання про втручання держави у право власності цієї особи на вказану річ.

Суд одразу відзначає, що в силу положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Також суд застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тож, з огляду на викладене, право власності не є абсолютним і може зазнавати втручання держави, в тому числі шляхом позбавлення особи такого права, але тільки в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

А тут суд враховує, що положеннями частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим кодексом, під час кримінального провадження допускається позбавлення або обмеження права власності. А згідно з положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України у зміст права власності, яке може бути обмежено або якого може бути позбавлено під час кримінального провадження, входять всі три правомочності: володіння, користування і розпорядження майном.

В силу положень частини 1 статті 16, з урахуванням норм статті 131 та частини 1 статті 170 КПК України, під час кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, позбавлення або обмеження права власності будь-якої особи може мати місце при застосуванні арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому стаття 170 КПК України уточнює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина 1); завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1); арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу (частина 2 і 3) .

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучена у ОСОБА_6 речовина, схожа на психотропну речовину PVP, а тому може бути речовим доказом кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, оскільки відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, і тому може бути предметом арешту.

Положення частини 1 статті 309 КК України передбачають, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту є кримінальним правопорушенням. А Список 2 Таблиці І «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, включає в себе таку особливу небезпечну психотропну речовину, як PVP, обіг якої заборонено.

При цьому суд враховує, як це вказано у частині 1 статті 98 КПК України, що речові докази це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

А тому, з огляду на викладене, суд погоджується із аргументами дізнавачки про те, що вилучена у ОСОБА_6 речовина, що схожа на психотропну речовину PVP, може бути предметом арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що ця речовина відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України та може бути використано як речовий доказ по кримінальному провадженню щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України.

Також, з огляду на властивості цієї речовини та її правову цінність, як доказу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, суд погоджується із тим, що ця речовина, якщо вона буде знаходитись у вільному обігу чи повернута ОСОБА_6 , може бути з легкістю прихована або знищена будь-якою людиною, в тому числі й самою ОСОБА_6 , і тому з метою запобіганню цьому, на вказану речовину слід накласти арешт. Внаслідок чого та з огляду на додані до клопотання матеріали, у їх сукупності, суд вважає доведеним необхідність застосування арешту, із вказаних вище правових і фактичних підстав, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (запобігання можливості приховання чи знищення речовини).

В силу положень частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (а значить і арешту майна) не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Суд вважає, що доданими до клопотання матеріалами, у їх сукупності, дізнавачка дійсно доводить, що: існує обґрунтована підозра вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 КК України, і ступінь його тяжкості є підставою для застосування арешту речовини, яка може бути доказом і предметом цього правопорушення; потреби досудового розслідування, зокрема збір доказів та недопущення їх приховування чи знищення, виправдовують повний арешт речовини, яка за своїми властивостями може бути легко прихована або знищена, якщо не заборонити володіння, користування і розпорядження цією річчю; і саме завдяки арешту може бути виконано таке завдання, як запобігання приховуванню чи знищенню доказів.

Також, з метою повного виконання положень частини 2 та частини 4 статті 173 КПК України суд враховує і відзначає, що необхідність виконання доведеного дізнавачкою завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення інтересів досудового розслідування в аспекті збирання і збереження речового доказу, виправдовує той ступінь втручання у право власності ОСОБА_6 про який просить дізнавачка (повна заборона володіння, користування і розпорядження); такий спосіб втручання є розумним, співрозмірним із вказаним завданням, а його наслідки є допустими і не суттєвими, а сам спосіб арешту є необхідним.

Таким чином, на підставі усього вище викладеного, вважаю, що дізнавач довів перед судом наявність усіх підстав, з наявністю яких закон дозволяє втручання у право власності людини тією мірою, тим способом і для тієї мети, для яких це просить дізнавач. А тому, клопотання дізнавачки підлягає задоволенню.

Отже, на підставі наведеного та керуючись статтями 2,3,7-33,36-40-1,84-99,103-117,131-132,167-175, 214-219,298-301,309-310,369-372,376,532 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання дізнавачки сектору дізнання Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно шляхом заборони ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) розпоряджатися, володіти і користуватись кристалічною речовиною світлого кольору, схожу на психотропну речовину: PVP (що загорнута у фольговий згорток з двома відрізками ізоленти синього і жовтого кольорів та поміщена у спеціальний пакет №7151909), вилучення якої оформлено протоколом огляду місця події від 21 червня 2022 року, з метою її збереження, як речового доказу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає безумовному негайному виконанню дізнавачем, слідчим, прокурором до скасування арешту, у встановленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Проінформувати заінтересованих осіб про ухвалу шляхом вручення або надсилання її копії.

Суддя: ОСОБА_1