Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

08 квітня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

Захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, і обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год.00 хв. до 06 год. 00 хв. на строк до 14 квітня 2022 року з покладенням обов`язків, передбачених п.1-3, п.8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, покликаючись на незаконність оскаржуваного рішення, доводить, що ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні державними коштами, шляхом зловживання службовим становищем, в сумі близько п`яти мільйонів гривень, злочин є особливо тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що є вагомим психологічним фактором, який може спонукати ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням розміру застави у вигляді 2000 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, доводи захисника - адвоката ОСОБА_6 на залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини (1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( п. 131 справа "Алєксандр Макаров проти Росії" від 12 березня 2009 року) зазначено, що докази про ризик перешкоджання здійсненню розслідування ( спроби маніпулювати свідками чи погрожувати їм) не мають бути голослівними посиланнями, а повинні бути підкріплені фактами, здатними довести, що незастосування до підозрюваного арешту справді спричинить перешкоджання розслідуванню, а ризик вчинення нових злочинів, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 17 березня 1997 року "Мюллер проти Франції", повинен враховуватися, беручи до уваги минуле особи та спосіб її життя.

Згідно ст. 183 КПК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належної поведінки.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, наданих в розпорядження колегії суддів, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000481 від 22.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, родину і міцні соціальні зв`язки, що, на думку колегії суддів, виключає обрання стосовно нього найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Поряд з цим, беручи до уваги, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення - заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою службовим становищем, в особливо великих розмірах, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, про що наголошується прокурором при апеляційному розгляді, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та суд, запобіжний захід у вигляді застави, а саме 2000 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 4 млн. 962 тисячі гривень, буде співмірним із сумою заволодіння коштами, що інкримінуються ОСОБА_7 , забезпечить повне і всебічне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 407,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2022 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22 год. до 06 год. 14 квітня 2022 року скасувати.

Клопотання слідчого ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави - 2000 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 4 млн.962 тисячі гривень.

Застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою ( заставодавцем).

Підозрюваний, який не утримується під вартою, ( або інша особа) не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, зобов`язані внести кошти на розрахунковий рахунок ( р/р НОМЕР_1 в ДКСУ м.Київ МФО 820172 ).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3