Справа №:755/2737/22
Провадження №: 1-кс/755/998/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2022 р. Дніпровського районного суду м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000755 від 22.03.2022 року, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
20 червня 2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000755 від 22.03.2022 року, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у невстановлений час та у невстановленому місці ОСОБА_4 незаконно придбав запал типу УЗРГМ-2, корпус гранати РГД-5 та 3 штуки ВОГ-25П.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання вибухових речовин та боєприпасів, ОСОБА_4 почав зберігати за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , запал типу УЗРГМ-2, корпус гранати РГД-5 та 3 штуки ВОГ-25П.

В подальшому, 22.03.2022 року в період часу з 21 години 57 хвилин до 23 години 44 хвилини, за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , було виявлено запал типу УЗРГМ-2, корпус гранати РГД-5 та три штуки ВОГ-25П.

Згідно акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 22.03.2022 року інспектори УВТС ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , здійснили огляд виявлених предметів, за результатами якого склали акт та зазначили, що вказані предмети є: запалом до ручної гранати УЗРГМ-2 з маркуванням чорною фарбою з зовнішньої сторони 207 та шляхом тиснення тире 83 УЗ4П та маркуванням чорною фарбою на внутрішній стороні 386-33-84, корпусом гранати РГД-5 та ВОГ-25П (3 штуки).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

23.03.2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 110 КК України.

23.03.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 110 КК України.

24.03.2022 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.05.2022 року, включно.

25.03.2022 року підслідність у вказаному кримінальному провадженні визначено за СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області.

21.04.2022 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Київської міської прокуратури на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України було прийнято рішення про закриття кримінального провадження та зняття підозри в частині ч. 1 ст. 110 КК України, скеровано матеріали кримінального провадження за підслідністю.

20.05.2022 року керівником Дніпровської окружної прокуратури міста Києва було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 23 серпня 2022 року.

20.05.2022 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.06.2022 року, включно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведення обшуку від 22.03.2022 року, за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 22.03.2022 року, повідомленням про підозру, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив про необґрунтованість підозри та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби або на особисте зобов`язання, зазначивши про необхідність доглядати за хворими батьками.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Крім цього, в судовому засіданні суду не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків, встановлених стороною обвинувачення.

У той же час, як вбачається з матеріалів клопотання, на час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 110 КК України, однак 21.04.2022 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Київської міської прокуратури прийнято рішення про закриття кримінального провадження та зняття підозри в частині ч. 1 ст. 110 КК України, а тому вирішуючи питання доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує зменшення обсягу підозри та зменшення обсягу ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також, як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано відносно ОСОБА_4 . Зокрема, як встановлено в судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_4 , раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 00000755 від 22.03.2022 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - відмовити.

Клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно нього на запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби - задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Санкт-Петербург Російської Федерації, громадянину України, з вищою освітою, неодруженому, офіційно непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, в певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження).

Підозрюваного ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-в період часу з 22 години до 06 години не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, (в залежності від стадії кримінального провадження), крім випадків, необхідності явки для проведення слідчих та процесуальних дій;

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду, (залежно від стадії кримінального провадження);

-носити електронні засоби контролю.

Встановити строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом, в межах строку досудового розслідування, до 22 серпня 2022 року, включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Органу внутрішніх справ негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: