Дата документу 16.09.2022
Справа № 334/2832/22
Провадження № 1-кс/334/1199/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2022 року слідча суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю,

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_4 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Клопотання обґрунтовано тим, що 02.12.2019 року до СУ ГУНП в Запорізькій областінадійшло повідомлення, про те, що службові особи ПРАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄРДПОУ№ НОМЕР_1 ), діючи за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, заволоділи грошовими коштами зазначеного товариства, в результаті чого заподіяли матерiальнi збитки.
Управлінням СБ України в Запорізькій області, в рамках визначеної законодавством компетенції, отримано дані щодо здійснення економічної диверсії та дiй, направлених на дестабiлiзацiю сталого функціонування енергетичногокомплексу України бенефіціарами ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
3 метою знищення унікального підприємства по виробництву трансформаторної продукціївласниками та топ менеджерами ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄРДПОУ № НОМЕР_1 ) було навмисно взято кредитні кошти в залог потужностей підприємства у низці банків з подальшим не використанням їх у господарській діяльності підприємства, а переведення на афілійовані з ФПГ «Енергетичний стандарт» офшорні структури.
На даний час існує непогашений кредитний договір ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄРДПОУ№ НОМЕР_1 ) з державною банківською установою ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на суму 13,7 млн. дол. США. Згідно договору іпотеки № 1276 від24.10.2013р. ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було закладено нерухоме майно загальною площею близько 50 722,6 кв. м.
За наявною інформацією, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зазначений кредитний договір не обслуговує, коштів ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не отримує.
17 жовтня 2019 року у Господарському суді м. Запоріжжя відбулося засідання по розглядусправи 14/10/19 про банкрутство ПРАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄРДПОУ № НОМЕР_1 ), зарезультатами якого суддею прийнято рішення про відкриття справи щодо банкрутства.
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, в клопотанні просив розглянути клопотання без його участі вказавши, що подане клопотання підтримує в повному обсязі.
Дослідивши клопотання, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю з огляду на таке.

Так, ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Частиною 1 ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Таким чином, рішення керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою у конкретному кримінальному провадженні є процесуальним і має бути винесено у формі постанови.

Таким чином, рішення керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою у конкретному кримінальному провадженні є процесуальним і має бути винесено у формі постанови, однак постанова (копія) яку слідчий долучив до матеріалів клопотання не підписана СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_5 та постанова (копія) про призначення групи прокурорів не підписана Заступником керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 .
Слідча суддя вважає за необхідне, також, послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з позицією ВСС України, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи (витяг), яке обговорено та схвалено на нараді суддів судової палати у кримінальних справах 21.05.2014 та на засіданні пленуму ВССУ 17.10.2014 - недолучення оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, дослідження яких має значення для встановлення обставин, зазначених у клопотанні, також є підставою для відмови в його задоволенні.

Аналогічного висновку, щодо підстав для відмови в задоволенні клопотання, слід дійти і при розгляді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Крім того в клопотанні слідчого відсутні будь які ухвали суду щодо продовження строку досудового розслідування, адже ч.3 ст. 191 КК України є тяжкою, а отже строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про вчинення злочину тобто з 03.12.2019 року закінчився 03.06.2021 року.
При цьому слідча суддя звертає увагу, що у клопотанні слідчий, що досудовим розслідуванням встановлено факт укладання ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » кредитного договору, що призвело до банкрутства підприємства, а просить інформацію, яка повинна перебувати в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Відповідно до п. 4 - 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні повинно бути зазначено, підстави вважати, що речі та документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної чи юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використанні як доказів відомостей, що містяться в речах і документах.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо слідчий доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншим способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань слідчого.

Враховуючи викладене, слідча суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 22, 26, 36, 37, 39, 110, 131-132, 159-164, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1