Справа № 703/290/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області кримінальне провадження №0000382 від 22 травня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення зборів суддів Смілянського міськрайсуду №4 від 19 квітня 2022 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України, розподілено судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики, які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати. Вважає, що забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевказаним ризикам, з урахуванням особи останнього, його соціальних зв`язків та тяжкості покарання, передбаченого за вчинення відповідного кримінального правопорушення, можливо виключно шляхом продовження застосованого до нього запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, полславшись на відсутність ризиків.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час судового засідання, ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000382 від 22 травня 2021 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який вже було продовжено Смілянським міськрайонним судом Черкаської області під час судового розгляду обвинувального акту до 01 квітня 2022 року та до 22 травня 2022 року.

При цьому, під час судового засідання судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжче з яких, відповідно до вимог ч.3 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочини, та за який згідно санкції відповідної статті, передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років, при цьому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальної, за що судимість у встановленому законом порядку не знята і непогашена, а також тривалий час відбував покарання в місця позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив та знову притягується до відповідальності за вчинення умисних злочинів, що об`єктивно вказує на існування ризику вчинення нового кримінального правопорушення. На існування такого ризику вказує і відсутність у обвинуваченого офіційного джерела прибутку на момент його затримання, а також вчинення ним раніше злочинів проти власності.

Враховуючи обізнаність обвинуваченого про суворість покарання, передбаченого санкціями статей за якими його притягують до відповідальності, не виключається можливість того, що він зі зміною запобіжного заходу стане уникати суду.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений, достовірно усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків у виді можливого призначення його покарання за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується, з метою його уникнення, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які до даного часу судом не допитані. При цьому, враховуючи, що обвинуваченому відкриті матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних свідків, в тому числі місце їх проживання, та приймаючи до уваги, що обвинувачений раніше був засуджений за вчинення злочинів з застосуванням насильства, не виключається можливість поза процесуального спілкування обвинуваченого з свідками, а також здійснення на них як фізичного, так і морального тиску.

Наведене об`єктивно вказує, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу, продовжують існувати, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим термін тримання під вартою, який закінчується 22 травня 2022 року, слід продовжити на період судового розгляду, але не більше ніж на шістдесят діб.

Керуючись ст.177, 178, 331, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 21 липня 2022 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», для відома та вручення обвинуваченому.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання та набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, виключно в частині продовження строку запобіжного заходу.

Головуючий : ОСОБА_6