Справа № 333/3073/22
Провадження № 1-кс/333/861/22
УХВАЛА
Іменем України

28 липня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого СВВП № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001038 від 27 липня 2022 року та додані до нього матеріали відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта - середня, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 2 групи, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28.09.2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 17.05.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі;
- 16.11.2005 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
- 06.04.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі;
- 08.12.2008 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 50 н.м.д.г.;
- 09.03.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
- 16.10.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
- 04.12.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
- 06.11.2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. 07.05.2021 Вільнянським районним судом Запорізької області на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування призначеного покарання, невідбутий строк покарання 1 рік 14 днів.;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області рядовий поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001038 від 27 липня 2022 року відносно ОСОБА_5 .
Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.07.2022 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку № 7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та під приводом здійснення дзвінка, попросив належний останньому мобільний телефон, не маючи наміру його повертати. Отримавши відмову потерпілого надати мобільний телефон, ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_8 чисельні удари кулаками обох рук по обличчю, в район лівого вуха, та чисельні удари обома ногами в область тулуба, тим самим спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження, після чого з лівої кишені сорочки потерпілого дістав зазначений мобільний телефон марки «Nokia», моделі «ТА-1203» в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 вартістю 499 гривень, із влаштованою сім-картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_2 вартістю 140 гривень, після чого, шляхом ривка, заволодів поясною сумкою - барсеткою чорного кольору, вартістю 150 гривень, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 475 гривень, краплі для очей, вартістю 85 гривень, та металевий ліхтарик, який потерпілому майнової цінності не представляє. Далі ОСОБА_5 почав втікати з місця злочину, не реагуючи на заклики потерпілого зупинитись та повернути викрадене майно.
Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на загальну суму 1349 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
26.07.2022 року о 17 годині 10 хвилин старшим слідчим СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. В ході обшуку у ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон марки «Nokia», моделі «ТА-1203» в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного зв`язку оператора «Київстар», номер НОМЕР_3 .
27.07.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування вищевказаними матеріалами кримінального провадження: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення для впізнання за участю потерпілого; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.07.2022 року, в ході якого було вилучено речовий доказ, а саме належний потерпілому мобільний телефон марки «Nokia», моделі «ТА-1203» в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного зв`язку оператора «Київстар», номер НОМЕР_3 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання, а також з те що в Україні діє військовий стан зможе покинути територію Запорізької області на тимчасово не підконтрольну територію України;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані свідків, їх адреси проживання та стали відомі повні анкетні дані потерпілого, а також місце мешкання останнього, тому підозрюваному ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів;
- вчинити інше кримінальне правопорушення (злочин) або продовжити кримінальне правопорушення (злочин), в якому підозрюється.
Крім того, у підозрюваного ОСОБА_5 відсутні стійкі соціальні зв`язки (офіційно не працевлаштований, не одружений).
Також, ОСОБА_5 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити теперішнє місце проживання.
З огляду на вищенаведене орган досудового розслідування вважає, що зазначені обставини підтверджують факт можливості продовження ОСОБА_5 своєї злочинної діяльності, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи обставини вчинення інкримінованого злочину, відомості про особу підозрюваного, виконання умов зазначених запобіжних заходів підозрюваним нічим не гарантовано;
- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для ОСОБА_5 з огляду на обставини вчиненого та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі. Додатково пояснив, що вину визнає частково, брав у потерпілого мобільний телефон з метою здійснення дзвінка. Однак через те, що потерпілий пішов не зміг його повернути.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею було встановлено, що 26.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (кримінальне провадження № 0001038).
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а також долучено розпис ОСОБА_5 та його захисника щодо вручення останнім копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та матеріалів до нього.
27.07.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наступними доказами: витягом з ЄРДР, даними, встановленими з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.07.2022 року, в ході якого було вилучено речовий доказ, а саме належний потерпілому мобільний телефон марки «Nokia», моделі «ТА-1203» в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного зв`язку оператора «Київстар», номер НОМЕР_3 .
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного (обвинуваченого) при розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного (обвинуваченого), способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкцією якої передбачено покарання від 7 до 10 років.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
При цьому, слідчий суддя вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.
Крім того, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.
Згідно пред`явленої ОСОБА_5 підозри, останній підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.
Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, свідки підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, то залишається існувати ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, який, на переконання слідчого судді, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.
Те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що, як вважає слідчий суддя, свідчить про можливість останнього, з метою власного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, незаконному впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, слідча суддя не вбачає підстав для обрання підозрюваному застави у цьому кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВВП № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001038 від 27 липня 2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 23 вересня 2022 року (включно).
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 17 год. 10 хв. 26 липня 2022 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 01 серпня 2022 року.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1