Дата документу 01.07.2022 Справа № 645/1975/19
Провадження № 1-в/554/174/2022
У Х В А Л А
Іменем України

01 липня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про затримання та направлення до місця відбування покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючий, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, судимого

20 грудня 2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки;

30 вересня 2021 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 286 КК України до 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки

в с т а н о в и в :

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшло подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про затримання та направлення до місця відбування покарання ОСОБА_3 , якого вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Подання мотивовано тим, що 08 червня 2022 року ОСОБА_3 був вручений припис до місця відбування покарання до «Виправного центру № 108». Враховуючи, що станом на 13 червня 2022 року засуджений до місця відбування покарання не прибув, начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області на підставі ч. 4 ст. 57 КВК України звернулася з поданням про затримання засудженого та направлення до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Октябрським районним судом м. Полтави.

Відповідно до положень ст. 57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

У разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КВК України, особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Протягом цього строку засуджений має право на короткострокове побачення з близькими родичами. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

27 червня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, в якому остання просила при вирішенні питання щодо затримання ОСОБА_3 та направлення його до місця відбування покарання врахувати той факт, що 22 червня 2022 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави було задоволено клопотання засудженого про відстрочку виконання вироку суду. При цьому просила проводити розгляд справи без її участі.

Прокурор просив відмовити в задоволенні подання з цих підстав.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та при вирішенні питання врахувати, що виконання вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року було відстрочено на 1 рік.

Судом встановлено, що дійсно 22 червня 2022 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави було відстрочено терміном на один рік з дня набрання вироком законної сиди виконання вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року, згідно якого ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

При цьому, судом враховано, що засуджений ОСОБА_3 має двох малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожен. Його син з 30 листопада 2021 року є дитиною з інвалідністю з обмеженою життєдіяльністю II ступеню. Відповідно до встановленого діагнозу має обмеження до самообслуговування та пересування І ступеню та має обмеження до орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності та навчання II ступеню. Донька з 17 липня 2017 року є дитиною з інвалідністю з діагнозом Є80 Спастичний церебральний параліч - ДЦП, спастичний тетропарез, порушення 4 рівня, затримка психомоторного розвитку. Має обмеження III ступеню щодо самообслуговування, до орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності та навчання. Крім того його дружина має ІІІ групу інвалідності, встановлено 01 листопада 2021 року з діагнозом рак щитоподібної залози з онкологічним ураженням. Фактично всю важку роботу, пов`язану із доглядом за донькою виконує він сам. Крім того, після призначення та проведення повторного курсу радіойодотерапії дружина сама буде потребувати стороннього догляду. Відтак, ОСОБА_3 є єдиним годувальником у сім`ї, а негайне відбування покарання обов`язково потягне за собою винятково тяжкі наслідки для його сім`ї.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про затримання засудженого ОСОБА_3 для його направлення для відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про затримання та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через районний суд протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_6