Справа № 466/7535/22
Провадження № 1-кс/466/1943/22
УХВАЛА

«29» вересня 2022 року м. Львів
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001125 від 26 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в :

28 вересня 2022 року слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 25.09.2022 близько 20.00 год. на просп. Чорновола, 57 у м. Львові відбулося ДТП (наїзд ТЗ на пішохода) за участю автомобіля «Mazda 3», р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження.

Оскільки на автомобілі «Mazda 3», р.н. НОМЕР_1 є наявні сліди злочину та сам автомобіль є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних і транспортнотрасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на такий.

Без надання експертам автомобіля «Mazda 3», р.н. НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан автомобіля, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП.

На даний час, передання автомобіля «Mazda 3», р.н. НОМЕР_1 , на зберігання власнику, створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину, шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, просить клопотання задовольнити.

Від слідчого поступила заява про розгляд клопотання у її відсутності.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення його збереження приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mazda 3», р.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , (тел. НОМЕР_2 ) без права відчуження, ремонту та експлуатації.

Місцем зберігання автомобіля «Mazda 3», р.н. НОМЕР_1 визнати майданчик тимчасового утримання, що за адресою: м.Львів, вул. Авіаційна, 7.

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1