Номер провадження: 11-сс/813/531/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про екстрадицію ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах захисту ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2022 року, постановлену за результатами розгляду клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Раменське, Московської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей 2008 р.н., 2014 р.н., 2015 р.н., 2017 р.н., працюючого заступником генерального директора ТОВ «Дорстройсинтез» за адресою: Російська Федерація, Московська область, м. Раменське, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 210, п.п. «а», «ж» ч.2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації,
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , та задоволено клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , продовжено відносно громадянина РФ ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком до 08.05.2022 року з продовженням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) не відлучатися з м. Одеси без дозволу прокурора; 2) повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання; 3) здати на зберігання до прокуратури свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) носити електронні засоби контролю; 5) прибувати за кожною вимогою до прокурора та слідчого судді.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що відносно ОСОБА_7 в провадженні суду перебуває кримінальне провадження, що свідчить про відсутність підстав на даний час для зміни покладених на нього обов`язків та унеможливить досягнення мети такого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.
В апеляційній скарзі захисник, не оскаржуючи висновків слідчого судді в частині наявності правових підстав необхідності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скасувати обов`язок носити електронний засіб контролю, обґрунтовуючи апеляційну скаргу тим, що:
- ОСОБА_7 близько 8-ми місяців мав реальну можливість для втечі, оскільки перебував без засобу електронного контролю, що вказує на виконання ним своїх обов`язків та відсутність мети переховування;
- ОСОБА_7 відчуває суттєві незручності та дискомфорт, пов`язаний з носінням електронного засобу контролю;
- слідчим суддею не враховано наявність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_7 ;
- слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 видано довідку про звернення за додатковим захистом у Україні, що свідчить про стійкі наміри ОСОБА_7 залишитися та постійно проживати в Україні;
- слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 на даний час здійснює волонтерську діяльність та надає матеріальну допомогу на користь ЗСУ;
- на даний час, коли Україна знаходиться у стані війни з РФ, будь-які угоди про правову допомогу між державами фактично втратили свою чинність, а тому екстрадиція ОСОБА_7 є неможливою.
Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки ухвала слідчого судді в частині в частині висновків щодо наявності правових підстав для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніким не оскаржується, апеляційний суд не перевіряє її у цій частині.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування необхідності обов`язку носити електронний засіб контролю, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вже зазначалось, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2022 року продовжено відносно громадянина РФ ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком до 08.05.2022 року з продовженням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в тому числі носити електронні засоби контролю.

Відповідно до приписів ч.1 ст.195 КПК України, застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Пунктом 1 частини 2 ст.195 КПК України передбачено, що електронні засоби контролю можуть застосовуватися слідчим на підставі ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок.

Таким чином, діючим законодавством передбачена можливість застосування електронних засобів контролю до осіб, стосовно яких обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчий суддя не в достатній мірі врахував особу ОСОБА_7 , наявність міцних соціальних зв`язків у нього, що йому видано довідку про звернення за додатковим захистом у Україні, що він на даний час здійснює волонтерську діяльність та надає матеріальну допомогу на користь ЗСУ, оскільки такі обставини стали підставою для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на самий м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Також апеляційний суд вважає безпідставними посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_7 близько 8-ми місяців мав реальну можливість для втечі, адже перебував без засобу електронного контролю, оскільки на той час до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, який дозволяв контролювати процесуальну поведінку ОСОБА_7 шляхом відвідування працівниками поліції його місця перебування.
Апеляційний суд враховує, що злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_7 на території Російської Федерації, відповідають злочинам, передбаченим ч.1 ст.255 та ч.2 ст.115 КК України та є особливо тяжкими, а тому, з урахуванням обраного йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, лише застосування електронних засобів контролю дозволить контролювати місцезнаходження ОСОБА_7 та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Посилання ОСОБА_7 на те, що він відчуває суттєві незручності та дискомфорт, пов`язаний з носінням електронного засобу контролю, в даному випадку, не можуть бути підставою для скасування такого обов`язку.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на даний час, коли Україна знаходиться у стані війни з РФ, будь-які угоди про правову допомогу між державами фактично втратили свою чинність, а тому екстрадиція ОСОБА_7 є неможливою, оскільки міжнародні угоди та конвенції, якими врегульоване таке питання, є діючими та не денонсовані сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність покладання на ОСОБА_7 обов`язку носіння електронних засобів контролю, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Керуючись ст.177, 178, 183, 194, 195, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах захисту ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2022 року, постановлену за результатами розгляду клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 210, п.п. «а», «ж» ч.2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4