ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

15 серпня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000261 від 15.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000261 від 15.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.
Під час підготовчого судового засідання судом поставлено на обговорення питання про передачу даного кримінального провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 (єдиний унікальний номер справи 522/5762/21), для їх об`єднання в одне провадження.

Прокурор не заперечував проти передання кримінального провадження для його об`єднання та подав клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 під час досудового розслідування не зникли та існувати не перестали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти передання кримінального провадження для його об`єднання з кримінальним провадженням, яке перебуває в провадженні судді ОСОБА_6 . Проти задоволення клопотання прокурора про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачений заперечував, подав до суду клопотання про зміну відносно нього запобіжного заходу, на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, яке мотивоване станом його здоров`я і потребуванням хірургічного втручання, що неможливо в умовах слідчого ізолятора.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого, просив його задовольнити, заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вважав його необґрунтованим та не заперечував проти передання кримінального провадження для його об`єднання.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи питання про передачу кримінального провадження для об`єднання, суд виходить з наступного.

Приморським районним судом м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_6 здійснюється судове провадження (єдиний унікальний номер справи 522/5762/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 , яке надійшло в провадження суду раніше ніж вказане кримінальне провадження, і перебуває на стадії підготовчого судового засідання, що встановлено судом з офіційного сайту Судова влада, та підтверджується рішеннями, розміщеними в ЄДРСР і самим обвинуваченим.

За змістом ст.ст.217, 334 КПК України матеріали кримінального провадження, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Зважаючи на вказані норми кримінального процесуального закону щодо необхідності об`єднання в одному провадженні кримінальних проваджень щодо однієї особи, обвинуваченої у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, а також те, що в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження (єдиний унікальний номер справи 522/5762/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 , судовий розгляд у якому фактично не розпочато, суд вважає, що вказані кримінальні провадження з метою їх об`єктивного та всебічного розгляду, доцільно об`єднати в одне провадження, оскільки у цих кримінальних провадженнях обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень одна особа, тобто ОСОБА_5 , тому дане кримінальне провадження слід передати судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 для їх об`єднання.

При цьому, суд також враховує, що здійсненням розгляду кримінальних проваджень щодо однієї особи, в даному випадку ОСОБА_5 одним судом, але різними суддями, будуть порушені такі засади кримінального провадження як верховенство права та законність, передбачені ст.ст.8, 9 КПК України і, в подальшому, в разі визнання особи винуватою у вчиненні злочинів та призначенням покарання за різними вироками, позбавить ОСОБА_5 права на застосування до нього ст.70 КК України та потягне складнощі у виконанні цих судових рішень.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, у тому числі, на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я обвинуваченого; те, що він не має постійної роботи, має постійне місце проживання, є раніше неодноразово судимою особою, відносно якого до суду скеровані інші кримінальні провадження, серед яких кримінальне провадження, в якому він був оголошений у розшук, що на даній стадії кримінального провадження, може свідчити про те, що він буде переховуватись від суду і продовжити злочинну діяльність.

Зазначені обставини свідчать про існування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, які є доведеними прокурором.

Крім того, судом враховується, що судовий розгляд у даному кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст.23 КПК України, не допитаний сам обвинувачений свідки.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховатися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що було доведено прокурором в судовому засіданні.

Вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що на даній стадії кримінального провадження справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу.

Варто звернути увагу, що стан здоров`я обвинуваченого беззаперечно має істотне значення при вирішенні питання про вид запобіжного заходу, однак стороною захисту не надано медичних застережень щодо тримання обвинуваченого під вартою та в даному випадку зазначені обставини не дають підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який, оскільки ризики негативної поведінки обвинуваченого та небезпека наслідків такої поведінки, яка загрожує належній реалізації мети та досягнення завдань кримінального провадження, мають більш вагоме значення з точки зору публічного інтересу в контексті обставин, що обумовлюють необхідність застосування такого запобіжного заходу (перебуваючи на волі може переховатися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення ,здійснити вплив на свідків).
Разом з цим, як зазначив ЄСПЛ у справі «Коваль проти України», незважаючи на те, що стаття 3 Конвенції не може тлумачитись як така, що закріплює загальний обов`язок звільнення затриманих у зв`язку зі станом здоров`я, вона покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі, наприклад, шляхом надання їм необхідної медичної допомоги.
У зв`язку з чим, суд звертає увагу сторони захисту на те, що згідно вимог спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012р. № 239/5/104 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особи, узятим під варту», особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря; якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи. Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були доведені прокурором, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

Разом із тим, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 буде перевірена судом через нетривалий час, у тому числі вона може бути перевірена за клопотанням сторони захисту.

Вирішуючи у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України питання про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд враховує наступне.
У відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При визначенні розміру застави, суд керується вимогами ч.4, п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

Суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працює, має постійне місце проживання, раніше неодноразово судимий, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, у розмірі, визначеному п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 372 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 жовтня 2022 року.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
Обвинувачений ОСОБА_5 звільняється з-під варти після внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії запобіжного заходу у виді застави.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на обвинуваченого обов`язків, в разі внесення застави, становить до 13 жовтня 2022 року.
Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 (єдиний унікальний номер справи 522/8703/22; провадження №1-кп/522/2030/22) передати судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 (єдиний унікальний номер справи 522/5762/21), для їх об`єднання в одне провадження.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 19 серпня 2022 року о 09:00 годині в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/10454/22
Номер провадження № 1-кп/ 522/2192/22
Головуючий суддя ОСОБА_1