ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/1625/22 Номер провадження 11-кп/814/1560/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002119 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 14 червня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0002119 щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 12 серпня 2022 року.
Мотивуючи оскаржуване рішення, суд з`ясував обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень, встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.
В апеляційній скарзі захисник просить застосувати до підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому заперечує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Зокрема, стверджує про відсутність у ОСОБА_8 наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він не був оголошений в розшук та не придбавав квитки для виїзду за межі м. Харків.
Вказує про відсутність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки всі докази у кримінальному провадженні на даний час зібрані.
Крім того, зазначає про відсутність з боку свідків скарг щодо здійснення обвинуваченим незаконного впливу на них.
Наголошує про порушення права обвинуваченого на захист, оскільки він був затриманий без законних підстав 21 грудня 2021 року о 15 год. 30 хв., а Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях було повідомлено про його затримання лише о 16 год. 05 хв.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою, чи не допущено безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд, всупереч твердженням захисника, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.
Належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні повторно умисних корисливих злочинів проти власності, один з яких є тяжким.
Також суд обґрунтовано звернув увагу на можливе покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим.
Крім того, суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.
Обґрунтованість підозри та необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюються.
Доводи захисника про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є непереконливими з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.
На даний час розгляд кримінального провадження в суді не завершено.

Твердження захисника про відсутність фактів тиску на свідків не спростовують наявність вказаного ризику з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показаньвід осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а також враховуючи перебування обвинуваченого під вартою.
Висновки суду про відсутність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків підтверджуються даними про особу обвинуваченого, який не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення на став та обвинувачується у вчиненні крадіжки та грабежу.

Посилання захисника на відсутність фактів оголошення обвинуваченого в розшук чи придбання квитків для виїзду за межі м. Харків в даному випадку не спростовують правильності висновків суду.
Крім того, з огляду на роз`яснення голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у листі від 03 березня 2022 року №2/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану в Україні.
Доводи апеляційної скарги захисника про порушення права обвинуваченого на захист під час затримання є непереконливими з огляду на дотримання слідчим приписів ст.213 КПК України щодо негайного повідомлення про це органу, уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Різниця в кілька хвилин між часом затримання ОСОБА_8 та повідомленням про це Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях, не свідчить про істотне порушення права на захист обвинуваченого в даному випадку.
Крім того, питання законності затримання ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України перевірялося слідчим суддею Московського районного суду м. Харкова під час розгляджу клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За результатами розгляду слідчий суддя дійшов до висновку, що передбачений порядок затримання особи не порушено.

При цьому колегія суддів враховує також роз`яснення голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у згаданому листі №2/0/2-22, відповідно до яких, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

З огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого та конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір застави з огляду на таке.

Так, у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу приписами ч.4 цієї статті передбачено право суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України

Як вбачається з матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали, суд не встановив визначених законом підстав не визначати розмір застави, проте не визначив її розмір, хоча зобов`язаний був це зробити у даному випадку.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити розмір застави, як того вимагають приписи ст.183, ч.5 ст.182 КПК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу, з урахуванням положень ч.4 ст.182 КПК України, відповідно до яких розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого.

Визначаючи розмір застави, колегія суддів приходить до висновку, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу ОСОБА_8 для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених законом.

Отже, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 14 червня 2022 року у кримінальному провадженні №0002119 щодо ОСОБА_8 змінити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 серпня 2022 року та визначити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 гривень у національній грошовій одиниці.
У разі внесення застави вважати обраним ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави та покласти на нього на строк дії ухвали такі обов`язки:
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Полтавського апеляційного суду (UA0086573 в ДКС України м. Київ, ).
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4