Справа № 953/3983/22
н/п 1-кс/953/2504/22
"15" липня 2022 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 14.07.2022 поштою надійшло клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, яке 12.07.2022 було вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 2, а саме: вісім гільз калібру 5,45 мм.; визначити місце зберігання зазначеного у клопотанні майна камеру схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 12.07.2022 до ХРУП №1 надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 2-А, ресторан «Мельниця» військовослужбовець військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грубо порушив громадський порядок із застосуванням вогнепальної зброї.
В ході огляду місця події 12.07.2022 за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 2, виявлено та вилучено вісім гільз калібру 5,45 мм.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За таких умов на думку сторони обвинувачення є очевидним, що вказані речі є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідають критеріям зазначеним ст. 98 цього Кодексу
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 15.07.2022 надійшла заява прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , в якій він просить проводити судове засідання по клопотанню про накладення арешту на майно без його участі. Клопотання підтримує та просить його задовольнити (а.с. 16).
До канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_5 від 14.07.2022, в якій він просить провести судове засідання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує (а.с. 15).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
12.07.2022 проведено огляд місця події ділянки місцевості за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 2, з 20.50 год. до 21.10 год., в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 12.07.2022, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 6-10).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 12.07.2022 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 2, а саме: вісім гільз калібру 5, 45 мм. - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна - камеру схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1