Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009597 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Берегово Закарпатської області,

громадянки України, що зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року та ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24.02.2022 ОСОБА_7 визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України і їй призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.04.2022 до вироку внесено виправлення. Як вказав суд, у вироку правильно зазначити: Визнати ОСОБА_7 винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 1 700 гривень.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, а вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень.

Прокурор не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації її дій, однак вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність і призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через суворість.

Відповідно до фактичних обставин кримінального провадження, які суд визнав доведеними, кримінальне правопорушення обвинуваченою вчинено 24.09.2019. Однак суд застосував санкцію ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, і призначив ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у той час як на момент вчинення кримінального правопорушення санкцією вказаної норми було встановлено покарання у виді штрафу в розмірі до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто всупереч вимогам ст.5, ч.1 ст.185 КК України призначив обвинуваченій покарання, не передбачене законом України про кримінальну відповідальність на момент вчинення кримінального правопорушення, чим незаконно погіршив її становище.

Самостійне внесення судом першої інстанції змін до вироку ухвалою про виправлення описки від 27.04.2022, на думку прокурора, є незаконним, оскільки у такий спосіб суд перебрав на себе не властиві йому функції суду апеляційної інстанції, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи захисника ОСОБА_6 , який погодився з позицією прокурора; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Як встановив суд, 4 вересня 2019 року близько 10 години 40 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля ресторану швидкого харчування McDonalds, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшла ззаду до раніше незнайомої ОСОБА_9 , яка рухалась вниз від будівлі ресторану, відкрила сумку останньої та непомітно дістала гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 70 євро, 52 долари США і 1 263 гривні, який заховала в ліву кишеню куртки. Після цього ОСОБА_7 , утримуючи при собі належне ОСОБА_9 майно, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілій майнової шкоди на загальну суму 4 398 гривень 56 копійок.

Обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку розглядався у спрощеному провадженні, а тому встановлені досудовим розслідуванням і, відповідно, судом, фактичні обставини кримінального провадження колегія суддів не переглядає відповідно до вимог ч.1 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є вірною.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність у обвинуваченої судимостей, наявність на утриманні малолітніх дітей, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і призначив ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого суд невірно визначив розмір штрафу, є обґрунтованими.

Згідно з ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Санкцією ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, яка діяла на час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до санкції вказаної норми, у відповідності з якими за вчинення вказаного діяння, яке відноситься до кримінальних проступків, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Вказаним Законом пом`якшено кримінальну відповідальність в частині застосування покарання у виді обмеження волі замість позбавлення волі і посилено кримінальну відповідальність в частині збільшення розміру покарання у виді штрафу.

Враховуючи те, що закон України про кримінальну відповідальність має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, то, призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, суд першої інстанції відповідно до санкції ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 повинен був визначити його у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, згідно з ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати.

Передбачену цією статтею, а також ч.5 ст.371 КПК України можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив рішення, шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Опискою є механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена судом під час його письмового викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). І необхідність виправлення описки в судовому рішенні, особливо в резолютивній частині, зумовлена тим, що наявність описки може ускладнити виконання в цілому судового рішення. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків тощо.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, питання про виправлення описки було ініційовано судом першої інстанції. Однак всупереч вимогам ч.2 ст.379 КПК України учасники судового провадження про дату, час і місце судового засідання не повідомлялись.

Крім того, постановляючи ухвалу про виправлення описки в резолютивній частині вироку в частині розміру призначеного ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, суд першої інстанції змінив вирок, що є недопустимим, оскільки такими повноваженнями наділений суд апеляційної інстанції.

Вирішення питання щодо допущених судом першої інстанції порушень при призначенні покарання віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яка може бути виправлена судом першої інстанції самостійно.
Отже, розглянувши питання про виправлення описки без учасників судового провадження, які про дату, час і місце судового засідання повідомлені не були, і змінивши у такий у не передбачений кримінальним процесуальним законом спосіб вирок, суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, не застосував положення ч.2 ст.4, ч.3 ст.5 КК України, якими визначено правила чинності закону про кримінальну відповідальність у часі та зворотної дії закону, тобто не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, та, постановляючи ухвалу про внесення виправлень у вирок, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є порушенням принципу правової визначеності і перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вказані обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, згідно з ст.ст.407, 409, 412 КПК України є підставами для зміни вироку в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, скасування ухвали суду про внесення виправлень у вирок та задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 24.02.2022 щодо ОСОБА_7 змінити.

Зменшити розмір призначеного ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу з 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 100 /ста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 /одну тисячу сімсот/ гривень.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2022 року про внесення виправлень у вирок скасувати.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Повний текст ухвали відповідно до вимог ст.376 КПК України буде оголошено о 9 годині 17 серпня 2022 року.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3