справа № 691/284/19
провадження № 1-кп/691/237/22
УХВАЛА

27 липня 2022 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області кримінальне провадження №0000531 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України з клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження,-

встановив:

07 квітня 2022 року до Городищенського районного суду Черкаської області, згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 28 березня 2022 року надійшла судова справа №691/284/19 провадження №1-кп/691/86/22 з обвинувальним актом та додатками у кримінальному провадженні №0000531 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, з підстав призначення нового розгляду у суді першої інстанції по причині скасування ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження №0000531 за п.6 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, з викликом учасників судового процесу.

01 червня 2022 року у кримінальному провадженні проведено підготовче судове засідання.

Під час судового розгляду в стадії вивчення та дослідження письмових доказів, 27 липня 2022 року, обвинувачений заявив клопотання та подав письмове клопотання до початку судового засідання, про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч.1ст.49 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, яке прийнято до розгляду по суті.

Суд, обговорив клопотання з учасниками процесу, які взяли участь у судовому засіданні:

- обвинувачена ОСОБА_4 клопотання просив задоволити, підтвердив надання згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження письмово, зазначив що розуміє суть висунутого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000531, яке внесене 05 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, свою причетність до протиправних дій 20 жовтня 2018 року близько 17 години 00 хвилин під час перебування на земельній присадибній ділянці, що розташована поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_5 , не заперечує лише в частині, що без дозволу потерпілої зайшов на територію її двору та огороду і вчинив дії по гасінню вогнища, а щодо отриманих потерпілою тілесних ушкоджень вину не визнає, таких не спричиняв і не вбачає підстав для відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, не ухилявся від слідства та суду, перебіг давності не зупинявся, нових кримінальних правопорушень не вчиняв;

- потерпіла ОСОБА_5 , заперечила проти закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що завдані збитки їй не відшкодовано і своєю поведінкою обвинувачений ОСОБА_4 принижує її гідність, вдається до образ;

- прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення поданого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання про настання підстав для його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч.1ст.49 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України,-

та бере до уваги, що :

- представник потерпілого ОСОБА_6 , не прибув до участі у судовому засіданні, надіслав клопотання про відкладення розгляду, без зазначення поважності причин, і зі згоди потерпілої ОСОБА_5 розглянуто клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 у його відсутність;

- захисник ОСОБА_7 , у судове засідання не прибув, за згодою обвинуваченого, судовий розгляд проведено без його участі, з поданням письмової заяви від 27 липня 2022 року.

Суд, розглянувши письмове клопотання обвинуваченого, заслухавши сторони кримінального провадження, враховуючи належне повідомлення представника потерпілої, захисника, які не прибули до суду і неявка яких не перешкоджає розгляду клопотання, вивчивши матеріали судового провадження, приходить до висновку про обґрунтованість та правові підстави для його задоволення в силу наступного.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, у тому, що він, своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 20 жовтня 2018 року близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи на земельній присадибній ділянці, що розташована поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар оцинкованим відром заповненим водою в ліву скроневу ділянку обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синці лівої скроневої ділянки обличчя, які згідно висновку судово-медичного експерта №05-11-01/25 від 20 лютого 2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Вказані дії стороною обвинувачення були кваліфіковані за ч.1ст. 125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження.

При розгляді клопотання обвинуваченого, підтриманого прокурором, суд, керується законодавством яке регулює порядок його вирішення, з врахуванням думки потерпілої про відмову у задоволенні. Суд, орієнтований на дотримання загальновизнаних принципів права та чинність і дію законів про кримінальну відповідальність, осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом

Статтею 49 КК України встановлено зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, а саме: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини: кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність) за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Санкція частини 1 статті 125 КК України передбачає відповідальність обвинуваченого за умисне легке тілесне ушкодження у виді призначення штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до положень статті 12 КК ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації, що була чинною на час вчинення кримінально караного діяння 20 жовтня 2018 року, відносилось до злочинів невеликої тяжкості, однак на час розгляду справи судом є кримінальним проступком.Таким чином, виходячи з аналізу правових норм, суд, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Згідно частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд звертає увагу на те, що Верховним Судом України у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК. Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок: звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності. Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності. Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000531 це 20 жовтня 2018 року і ця обставина сторонами кримінального провадження не заперечується, в тому числі і обвинуваченим та потерпілою. З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 2 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.1 ч.1ст.49 КК України. Відповідно до ч. 2 ст 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

В матеріалах судового провадження, при обвинувальному акті, та із вимоги УІАП ГУНП в Черкаській області від 25 лютого 2019 року №990/61/2019 стосовно обвинуваченого, вбачається, що ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності 18 листопада 2014 року за ч.2 ст.125 КК України і був засуджений вироком Городищенського районного суду Черкаської області до штрафу у розмірі 1700 грн, і в період досудового слідства та судового розгляду в кримінальному провадженні №0000531 нових кримінальних правопорушень не вчиняв, а тому, суд, вбачає доведеною обвинуваченим вимогу передбачену ч. 2 ст. 49 КК України щодо не вчинення нового злочину. При цьому, згідно характеристики виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області по місцю проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно. Згідно довідок №47 і №44 від 12 лютого 2019 року під диспансерним (консультативним) наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах КЗ «Городищенське районне медичне об`єднання» Городищенської районної ради Черкаської області не перебуває.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України). Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження з відповідних підстав, про що подав письмову заяву із згодою до провадження суду.

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності. У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності, відповідності обставинам справи і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення, як обгрунтоване.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України, суд також враховує, що обвинувачений осудний, не працюючий, пенсіонер, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, наявна інформація про судимість згідно вимоги, нових злочинів не вчиняв, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності збігли, від слідства та суду факту ухилення не зареєстровано. Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим, з врахуванням обґрунтованості розглянутого клопотання.

При прийнятті рішення за клопотанням обвинуваченого, суд, вдається і до оцінки позиції обвинуваченого про часткове визнання вини та потерпілої сторони, яка заперечила щодо наявності підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Щодо доведення вини обвинуваченого та її визнання в ході судового розгляду кримінального провадження зібраними на досудовому слідстві доказами то слід виходити із вимог ст.49 КК України, остільки звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину і при цьому звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності, а не правом. Згідно до ст.42 КПК України обвинувачений має право не говорити нічого з приводу обвинувачення і відмовитися у будь-який момент відповідати на запитання, давати пояснення з приводу обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати, висловлювати свою думку щодо клопотань та згідно ст.18 КК України наділений свободою від самовикриття. При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений у поясненнях за клопотанням не заперечив факту події вчинення ним 20 жовтня 2018 року кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, брав участь у слідчих діях та судовому розгляді кримінального провадження №0000531 у яких мав статус і підозрюваного, і обвинуваченого, для обґрунтування клопотання в частині звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності рахує днем вчинення злочину 20 жовтня 2018 року, у поясненнях суду та письмовій заяві до суду зазначив, що суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає, при цьому інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину, що закріплено і у Правовій позиції Верховного Суду у Постанові №462/7282/14К від 12 грудня 2018 року.

Незгода потерпілої ОСОБА_5 із клопотання обвинуваченого, суду є зрозумілою, адже невід`ємним є право сторони отримати справедливе правосуддя у зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю та майну, принцип якого стосується всіх сторін кримінального провадження. Суд, ніяким чином, не бажає обмежити процесуальні права потерпілої визначені ст.55 КК України, але надаючи можливість стороні ними користуватися не може при цьому не враховувати прав інших учасників процесу, в даному випадку право на заявлення клопотання обвинуваченим про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. По закінчення досудового слідства було складено обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 і тому судовий розгляд кримінального провадження згідно до ст.337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Зрозуміло, що потерпіла не позбавлений права разом із прокурором змінювати висунуте обвинувачення, заявляти клопотання про призначення різного роду судових досліджень і експертиз, але такі процесуальні права у сторін кримінального провадження були і під досудового слідства, яке наразі закінчене. Прийняте судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження не позбавляє потерпілу в подальшому вирішувати в порядку цивільного судочинства вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №0000531, суд, вирішує і питання про долю речових доказів та процесуальних витрат, які відсутні.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_4 .. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_4 , слід закрити на нереабілітуючих підставах, то потерпіла ОСОБА_5 має право звернутися до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди в порядку цивільного судочинства і таке право, слід роз`яснити. Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к та 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к.

Інших заяв чи то клопотань від учасників процесу в ході судового засідання не надійшло.

Суд, здійснивши згідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, встановивши підстави для задоволення клопотання обвинуваченого, не порушуючи прав потерпілої, повідомляє учасників, які не прибули до суду, про прийняті рішення у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.22, 100, 122, 125, 126, 284, 285, 286, 288, 337,372 КПК України, ст.ст.12, 49 КК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

постановив:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000531 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.1ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 20 жовтня 2018 року кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Кримінальне провадження №0000531 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.

Потерпілій ОСОБА_5 роз`яснити право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення питань про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Копію ухвали суду направити для відому представнику потерпілого ОСОБА_6 та захиснику обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Ухвала суду може бути оскаржена учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1