ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2947/22 Справа № 203/1373/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000017 в частині продовження строку тримання під вартою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки Донецької області, який має вищу освіту, не працевлоштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, -
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено на строк 60 днів, тобто до 10 листопада 2022 року включно з визначення застави в розмірі 40 мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 104000 (сто чотири тисячі) гривень.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже перебуваючи на волі він зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
В апеляції:
- захисник просить ухвалу суду скасувати та змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або зменшити суму застави.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою було вручено лише в залі судового засідання.
Окрім цього вказує на відсутність доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому злочинів.
Захисник також звертає увагу на наявність у ОСОБА_6 цивільної дружини, матері, яка перебуває на його утриманні, є переміщеною особою та інвалідом ІІ групи, наявність постійного місця проживання, бажання громадської організації Сила духу взяти його на поруки, що в сукупності виключає ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, заяв про участь у розгляді справи не надходили, тому, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-IX від 02.12.2020 р.) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді судом першої інстанції клопотання прокурора дотримані.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Суд першої інстанції врахував наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, а також існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перешкоджання встановленню істини у справі; впливу на свідків; переховування від слідства та суду з метою уникнення відповідальності.
З таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, іншими обставинами у їх сукупності, дає підстави вважати, що продовжують існувати вказані вище ризики.
Колегія суддів також зважає, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, а тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що визначені судом ризики продовжують існувати.
Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник в апеляційній скарзі, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому, продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Що стосується посилання захисника стосовно того, що сторона захисту не отримувала клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, то вказана обставина не є передбаченими ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України підставами для відмови в задоволенні клопотання та не впливає на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Посилання в апеляційній скарзі на наявність наявність у ОСОБА_6 цивільної дружини, матері, яка перебуває на його утриманні, є переміщеною особою та інвалідом ІІ групи, наявність постійного місця проживання, бажання громадської організації Сила духу взяти його на поруки, то вони хоча і мають місце, проте не є достатнім важелем для зменшення встановлених ризиків. Крім того, ці обставини існували і на момент вчинення злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що провина ОСОБА_6 в інкримінованих злочинах ще не доведена, то вони фактично зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини останнього в інкримінованих злочинах, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.
Колегія суддів, також погоджується з висновком суду щодо визначення обвинуваченому ОСОБА_6 застави в розмірі 40 мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 104 000 гривень, оскільки таке рішення в повній мірі відповідає нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
При цьому, з урахуванням наведеного, обставин кримінального провадження, кількості епізодів злочинної діяльності обвинуваченого, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застава в розмірі 104 000 гривень здатна забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам, та не є непомірною та такою, що погіршує становище обвинуваченого.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000017 в частині продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4