Справа № 495/4391/22
№ провадження 1-кс/495/1244/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання ОСОБА_3 про повернення майна, -

В С Т А Н О В И В:
29 червня 2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про повернення майна у кримінальному провадженні №0000162 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
02.06.2022 в пункті пропуску пропуску «Старокозаче», що розташований на території Старокозацької ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області у ОСОБА_3 було вилучено посвідчення військовозобов`язаного, довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_3 та інші документи.
За даним фактом сектором дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, 02.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000162 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Однак, в подальшому дізнавач СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області до суду з клопотанням про накладення арешту на майно не звернувся та арешт на вилучені документи не було накладено.
Вказані дії порушують права та законні інтереси заявника як власника зазначеного майна та вилучене майна підлягає поверненню.
Заявник зазначає, що підставою для вилучення майна були суб`єктивні сумніви працівника Державної прикордонної служби України щодо його недійсності, які матеріалами справи жодним чином не підтверджені. Станом на дату звернення до суду з клопотанням дізнавачем або прокурором не приймалося рішення про повідомлення будь-якій особі про підозру. Жодних доказів підроблення цього документу матеріали клопотання не містять.
На підставі викладеного, керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України ОСОБА_3 просив зобов`язати СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області повернути йому тимчасово вилучене майно, а саме посвідчення військовозобовязаного та довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_3 .
Позиції сторін.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, у клопотанні зазначив, що вимоги підтримує та просить розглянути без його участі.
Прокурор та дізнавач у судове засідання не з`явились, про дату судового засідання були повідомлені.
Мотивація суду.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до змісту ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено та конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, одним з яких є арешт майна у кримінальному провадженні.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Окрім того, згідно з положенням ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку. Копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня. Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Дослідивши надані до суду матеріали клопотання слідчий суддя зазначає, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000162 від 02.06.2022 за фактом використання завідомо підробленого документа 02.06.2022 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_3 .
Заявником зазначено, що відносно зазначених документів, які було вилучено 02.06.2022 в рамках кримінального провадження не проведено будь-яких слідчих дій. Органом досудового розслідування не надано документів, які б підтверджували протилежне.
Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ,який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
Порядок зберігання речових доказів регулюється відповідно до діючої «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та суду», затвердженої спільним Наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що прокурор або дізнавач не звертались до слідчого судді з клопотанням в порядку, передбаченому главою 17 КПК України щодо вирішення питання про накладення арешту на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_3 та за таких обставин наявні правові підстави для повернення ОСОБА_3 вказаних документів, що були вилучений у нього в ході проведення слідчих дій 02.06.2022 року.
Керуючись ст.ст. 2, 167-169,170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 про повернення майна у кримінальному провадженні №0000162 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - задовольнити.

Повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документи, які були вилучені 02.06.2022 в ході проведення слідчих дій, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1