ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2167/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого на території України без реєстрації, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Так досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19.10.2022, близько о 14 год. 00 хв., перебували на території торгівельних рядів, розташованих поблизу ТОВ «Дарницький ринок», що розташований за адресою: м Київ, вул. Сормівська, 15.
Так, ОСОБА_4 , увійшовши у злочинну змову разом з ОСОБА_6 , та маючи на меті таємно заволодіти чужим майном, з корисливих мотивів, вирішили повторно, таємно викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 , 19.10.2022 близько о 14 год. 10 хв. підійшли до торгівельного павільйону № 15, розташованого поблизу території ТОВ «Дарницький ринок». Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись, що за їх злочинними протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 підійшов до манекену з якого повторно, таємно зняв жіночу жилетку з капюшоном «ISKRA women fashion», чорного кольору з написом на ній білого кольору, вартістю 885 грн, яка належить ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_6 передав дану жилетку ОСОБА_4 , який знаходився неподалік та заховав отриману від ОСОБА_6 жилетку у рюкзак, тим самим останні виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були викриті та зупинені працівниками поліції разом з наявним при них майном, яке вони намагалися викрасти.
Клопотання обгрунтоване наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
19.10.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
20.10.2022 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке того ж дня погоджено прокурором процесуальним керівником ОСОБА_3 та вручено ОСОБА_4 у передбачений КПК України спосіб.

У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши виступи учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідків ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, рапортами працівників поліції та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.
При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).
Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то враховуючи, що ОСОБА_4 не одноразово раніше судимий, востаннє вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.08.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 08.11.2021, то вказане може слугувати для суду підставою того, що підозрюваний може вчинити новий злочин (Selcuk проти Туреччини, § 34; Matznetter проти Австрії, § 9).
Враховуючи наведене, у слідчого судді не має сумнівів, що ризик того, що ОСОБА_13 може вчинити інше кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків.
Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу виді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який слід застосувати щодо ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає необхідним застосувати другий за суворістю запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду. Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяця.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язок прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Звільнити ОСОБА_4 , з під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 20.12.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві для контролю за поведінкою ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 25.10.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1