ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1358/22 Справа № 204/6232/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 огли
прокурора ОСОБА_6
затриманого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах затриманого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина Російської Федерації,
який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації у зв`язку із вчиненням злочинів, передбачених ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 30 п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 п.п. «а» ч. 4 ст. 228.1, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1, ч. 5 ст. 228.1, п. «а» ч. 4 ст. 174.1 КК Російської Федерації, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2022 року задоволено клопотання керівника Західної окружної м. Дніпра Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) стосовно ОСОБА_7 .
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_7 , наявність місця проживання, та враховуючи порушення попередньо обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та переховування від органів прокуратури та слідства, необхідно застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, з врахуванням строку раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 42 дні, тобто до 9 жовтня 2022 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не врахував той факт, що ОСОБА_7 ж громадянином РФ, але звернувся до органів ДМС України та отримав посвідку на постійне проживання на території України. Вирішується питання щодо прийняття ним громадянства України.
Вказує, що ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей, про яких він піклується. Наявність стійких соціальних звязків, тривале проживання на території України, перебування нашої держави в стані війни з державою, громадянином якої він є, судом першої інстанції враховані не були, а тому порушені вимоги ч. 2 ст. 585 КПК України.
Також зазначає, що ОСОБА_7 затриманий 18.08.2022 року, а тому щодо ОСОБА_7 не може бути застосований екстрадиційний арешт більше ніж 42 дні з моменту його затримання , тобто до 29 вересня 2022 року. Хоча в оскаржуваній ухвалі від 19.08.2022 року і зазначено, що строк запобіжного заходу діє протягом 42 днів, але кінцевий термін його дії вказаний помилково до 09 жовтня 2022 року, а не 29 вересня 2022 року.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник ОСОБА_8 та затриманий ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 541 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 584 КПК України, за результатами розгляду клопотання та за наявності певних для цього підстав може постановити одне із наступних рішень: 1) застосування екстрадиційного арешту; 2) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 4) застосування екстрадиційного арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію); 5) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Приписи ч.ч. 10-11 ст. 584 КПК України встановлюють, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Зі змісту доданих до клопотання прокурора матеріалів убачається, що 18 серпня 2022 року Працівниками Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області було затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, у зв`язку із вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.210, ч.3 ст.30 п.п. «а», «г» ч.4 ст.228.1, ч.3 ст.30 п.п. «а» ч.4 ст.228.1, п.п. «а», «г» ч.4 ст.228.1, ч.3 ст.30 ч.5 ст.228.1, ч.5 ст.228.1, п. «а» ч.4 ст.174.1 КК Російської Федерації.

ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук Російською Федерацією з метою арешту та видачі (екстрадиції). Підставою для оголошення в міжнародний розшук відповідно до постанови від 12.04.2017 року є переховування ОСОБА_7 від органів слідства Російської Федерації.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 Тверським районним судом м. Москва Російської Федерації 31.05.2017 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці з моменту його екстрадиції в російську Федерацію чи його затримання на території Російської Федерації.

Частина 2 статті 1 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Так, згідно ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (далі Конвенції), ратифікованої Україною 10.11.1994, видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуваної Договірних Сторін є карними і за здійснення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на термін не менше одного року або більш тяжке покарання.

Згідно зі ст. 60 Конвенції, Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання. Після одержання вимоги запитувана Договірна Сторона негайно вживає заходи до взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видача не може бути здійснена.

При цьому, ч.10 ст.584 КПК України передбачає, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

В свою чергу, рішення щодо видачі особи (екстрадиції) приймається на підставі проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 587 КПК України, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.

Окрім того, тимчасовий арешт або запобіжний захід припиняться, серед іншого, згідно п. 2 ч. 1 ст. 586 КПК України, в разі, якщо під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється.

Згідно постанови офісу Генерального прокурора про видачу (екстрадицію) особи від 18.06.2021 року прийнято рішення про видачу до Російської Федерації громадянина ОСОБА_7 .

Інкриміновані ОСОБА_7 злочини за законодавством України кваліфікуються за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України, які відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року, тому є екстрадиційними, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не закінчились, кримінальні правопорушення, за які розшукується особа, не належать до військових, не носять політичного характеру та не порушуються відповідно до положень ст. 477 КПК України за заявою потерпілого.

Строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, за вчинення зазначених кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 49 КК України не закінчився.

Аналізуючи матеріали провадження, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді та зазначає, що, з огляду на обставини інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, перебування в міжнародному розшуку за вчинення злочину в іноземній державі, а тому продовжують існувати ризики того, що він може переховуватись від компетентних органів України з метою уникнення видачі до РФ для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вищезазначених злочинів.

Крім того, слідчим суддею Яворівського районного суду 22.12.2020 в порядку ст. 583 КПК України стосовно ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб з моменту затримання до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м Львова від 29.01.2021, до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, із триманням такої особи в умовах Державної установи «Львівська установа виконання покарань № 19».

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2021, яка набрала законної сили, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, із забороною лишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час з 22-ої години по 07 годину щоденно, строком до 16.02.2022.

Проте, ОСОБА_7 порушив визначений запобіжний захід., та переховувався від органів прокуратури та слідства. 18.08.2022 року ОСОБА_7 було затримано у порядку ст. 208 КПК України у зв`язку з перебуванням у міжнародному розшуку.

Враховуючи вищевикладені обставини та характеристику особи ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що інший запобіжний захід, тобто більш м`який, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку до прийняття рішення про видачу (екстрадицію), у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_7 затриманий 18.08.2022 року, а тому щодо ОСОБА_7 не може бути застосований екстрадиційний арешт більше ніж 42 дні з моменту його затримання, тобто до 29 вересня 2022 року. Хоча в оскаржуваній ухвалі від 19.08.2022 року і зазначено, що строк запобіжного заходу діє протягом 42 днів, але кінцевий термін його дії вказаний помилково до 09 жовтня 2022 року, а не 29 вересня 2022 року, то апеляційний суд вважає, що зазначення в резолютивній частині ухвали слідчого судді про те, що строк дії запобіжного заходу закінчується 09 жовтня 2022 року є технічною опискою, яка може бути виправлена у передбаченому Законом способом.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про наявність підстав для застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_7 , належним чином дослідив матеріали клопотання та додані до нього докази та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою (екстрадиційного арешту).
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах затриманого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4