Справа №345/968/22
Провадження № 1-кп/345/184/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 00000025 про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Протеси, Жидачівськорго р-ну, Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого,раніше неодноразово судимого, востаннє 31.03.2022 року Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяці,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Злочини вчинено за наступних обставин.

Будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, ОСОБА_2 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин.
09.01.2022 близько 13:15 год., ОСОБА_2 , перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , а саме у відділі промислових товарів вказаного магазину, де побачив прасувальну дошку, що належить ФОП ОСОБА_5 . В той час у ОСОБА_2 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 , повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , таємно викрав прасувальну дошку ДСП м. України 104x31 см., вартістю 369 грн.
Із викраденою прасувальною дошкою, ОСОБА_2 пройшов касову зону, не розплатившись за товар, та покинув приміщення магазину. В подальшому викраденим майном останній розпорядилися на власний розсуд.
Цими діями ОСОБА_2 завдав ФОП ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 369 грн.
Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини за яких він вчинив крадіжку. Детальніше пояснив, що 09.01.2022 р. в обідню пору разом зі своїм знайомим перебував в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". З цього магазину виніс дошку для прасування, за яку не оплатив. Цю дошку взяв для власних потреб. Розкаюється за вчинене, просить при призначенні покарання врахувати поганий стан його здоров`я.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи без його участі. Цивільний позов ним не заявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим, ні стороною обвинувачення, яка представлена прокурором, а ні потерпілими не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення злочину; способу і порядку таємного заволодіння майном потерпілого; кількості та обсягу викраденого майна, його вартості; а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого і корисливого мотиву, то зі згоди сторін кримінального провадження судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають місце знаходження доказів та розмір витрат на залучення експерта. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також, судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин викладених в обвинувальному акті та визнаних учасниками провадження, повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно.

Призначаючи покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілих і позицію прокурора.

Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачений ОСОБА_2 , на обліку у психіатра та нарколога не числиться, має постійне місце проживання.

Однак, ОСОБА_2 характеризується негативно, оскільки притягався до адміністративної відповідальності, місця роботи не має, завдану матеріальну шкоду не відшкодував, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочини проти власності, що вказує на відсутність у нього критичної оцінки своїх дій та його небажання вести законослухняний спосіб життя й дотримуватися загальноприйнятих правил поведінки.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він неодноразово судимий, обставини вчинення ним злочину і призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 1 року позбавлення волі.

Враховуючи наведене, а головним чином те, що обвинувачений вчинив злочин будучи раніше судимим, однак на шлях виправлення він не став, а продовжив злочинну діяльність, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України. Водночас, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, що підтверджується поданими під час судового розгляду документами, суд вважає, що необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання саме у виді обмеження волі.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив крадіжку до постановлення вироку 31.03.2022 р. Калуський міськрайонний судом Івано-Франківської області, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту. А тому, йому необхідно призначити остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому у строк покарання, остаточно призначеного даним вироком суду, ОСОБА_2 необхідно зарахувати покарання, частково відбуте за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 КК України і строк відбуття покарання рахувати з дня фактичного затримання.
На даний час ОСОБА_2 , перебуває під вартою і відбуває покарання у виді арешту згідно вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.03.2022, який набрав законної сили. Таким чином, відсутні підстави обирати відносно нього запобіжний захід в межах даного кримінального провадження.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

ухвалив:
Засудити ОСОБА_2 та визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.03.2022 року, більш суворим покарання, визначеного даним вироком суду, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбуття покарання, остаточно призначеного даним вироком суду, частково відбуте покарання у вигляді арешту за попереднім вироком суду за період часу з дня фактичного затримання 19.03.2022 р. по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню арешту відповідають два дні обмеження волі.
Початок строку відбуття покарання рахувати з 19.03.2022 року, тобто з часу фактичного взяття під варту.
Речові докази:

- відеозапис із камер відеоспостереження магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за 09.01.2022 р., який скопійовано на CD-R диск, який запаковано в паперовий конверт, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 00000025 залишити там же

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя