Справа № 359/6725/22
Провадження №1-кс/359/1401/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2022 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000411, внесеному 09.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в :
26.09.2022 року прокурор звернувся із зазначеним клопотанням в рамках розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Так встановлено, що 23.05.2021 між ТОВ "МОТОР ФІНАНС" та ОСОБА_4 укладено договір фінансового лізингу на автомобіль Hundai Avante із зобов`язанням виплати грошових коштів щомісяця до 2024 року. Починаючи з березня 2022 року ОСОБА_4 виплати по фінансовому лізингу не зд ійснюються та останній відмовляється виконувати умови договору.

Так, 23.05.2021 до товариства прийшов чоловік, який у ході спілкування надав свій паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 26.04.2005 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виявив бажання укласти договір фінансового лізингу. Перевіривши його дані, кредитну історію, з останнім було укладено договір фінансового лізингу № ЧГ-50 від 23.06.2021. Об`єктом лізингу виступив автомобіль марки «Hyundai Avante», VIN- код НОМЕР_2 , Д.Н.З. НОМЕР_3 , тип кузова седан, колір сірий, 2016 року випуску. Вартість об`єкта лізингу, тобто зазначеного автомобілю 252 091,72 грн. (двісті п`ятдесят дві тисячі дев`яносто одна гривня 72 копійки). Так, відповідно умов договору ОСОБА_4 до 23.06.2024 мав сплачувати лізинговий платіж щомісячно, у сумі, у середньому, 13 800 гривень.

Відповідно умов договору Лізингоодержувач, в даному випадку ОСОБА_4 зобов`язаний використовувати Об`єкт лізингу (автомобіль) за призначенням у відповідності до технічних, гарантійних умов.

Крім того, у п. 4.9 договору прописується, що лізингоодержувач не має права вносити зміни у технічні характеристики автомобілю, а саме знімати тобто демонтувати GPRS-навігатор або інший пристрій, за допомогою якого відслідковується місцезнаходження автомобілю.

У п. 6.1.8. за порушення п. 4.9 накладається штраф у сумі 5 000 гривень.

Так, у березні 2022 лізингоодержувач ОСОБА_4 припинив вносити щомісячний платіж (мав сплатити 24.03.2022). У зв`язку з початком збройної агресії рф проти України, керівництвом прийнято тимчасове рішення не турбувати клієнтів, які не змозі сплачувати кошти та, відповідно, не нараховувати штрафні санкції. У квітні 2022, після звільнення Київської області рішенням керівництва було прийнято рішення про відновлення сплати по договорах лізингу.

Окрім цього, 27.04.2022, о 10 год. 52 хв. автомобіль з системи відслідковування зник. Стало зрозуміло, що ОСОБА_4 зняв GPRS-навігатор, заради унеможливлення встановлення місцезнаходження автомобілю, тобто умисно порушив п.4.9 Договору фінансового лізингу. Згідно історії автомобіль зник з радару по вул. Пірогова, 52, місто Вінниця, тобто саме там з нього було знято GPRS-навігатор.

25.06.2022 дізнавачем сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області було оголошено в розшук автомобіль «Hyundai Avante», VIN- код НОМЕР_2 , Д.Н.З. НОМЕР_3 .

24.09.2022 вказаний автомобіль в ході огляду місця події, за адресою: місто Вінниця, вулиця Князів Коріатовичів, 76 було вилучено.

У поданому клопотанні прокурор зазначає, що у зв`язку з розслідуванням даного кримінального провадження, необхідністю доказування стороною обвинувачення фактів та обставин вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність накладенні арешту на вилучене майно.

З огляду на те, що вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення та несе доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, подальше його використання може призвести до його знищення, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на майно можуть призвести до приховування, спотворення або знищення майна, яке в сукупності з іншими доказами надасть органам досудового розслідування можливість прийняти законне процесуальне рішення.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення проведення судових експертиз, збереження речових доказів в стані, придатному для використання їх у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти на нього арешт, оскільки без накладення арешту на вище перелічене майно, це зробити не можливо прокурор просить клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. У поданому клопотанні просив провести розгляд справи у його відсутність.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуття в судове засідання прокурора в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Розгляд клопотання проводиться у відсутність власника майна.

Відповідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З наданих суду матеріалів вбачається, що незастосування арешту вказаного майна може призвести до зникнення, втрати вказаного майна.

З урахуванням наведених норм КПК України та встановлених обставин, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

На підставі викладеного так керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт в кримінальному провадженні №0000411, внесеному 09.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на вилучене 24.09.2022 року в ході огляду місця події, який проводився у м. Вінниця по вул. Князів Коріатовичів, 76, майно: автомобіль «Hyundai Avante», VIN- код НОМЕР_2 , Д.Н.З. НОМЕР_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подання власником майна чи іншою заінтересованою особою апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1