Справа № 282/710/22
Провадження № 1-кп/282/129/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2022

смт. Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000040 відносно ОСОБА_4 , уродженки смт.Биківка Романівського району Житомирської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, працюючої в ПП "Ренет", маючої на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2022 року близько 18 години ОСОБА_4 перебуваючи у домогосподарстві ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де на грунті раптово виниклих неприязних відносин вступила у сварку з ОСОБА_5 , в ході якої у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на заподіяння фізичного болю ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 долонею правої руки нанесла ОСОБА_5 один удар в обличчя, а саме: в ділянку лівої щоки, таким чином завдавши останній фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та вказала, що перебувала в магазині неподалік дитячого майданчика, де грався її син. Тоді на дитячий майданчик прийшла дочка потерпілої ОСОБА_5 та штовхнула її сина, тому вона вирішила піти до потерпілої розібратись в ситуації. Також вказала, що перебуваючи в домогосподарстві потерпілої ОСОБА_5 , між ними виникла суперечка та вона завдала один удар по обличчю потерпілої. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що дійсно до її домогосподарства прийшла обвинувачена ОСОБА_4 та почала кричати, оскільки її дитина штовхнула на дитячому майданчику сина ОСОБА_4 . Також вказала, що внаслідок виниклої суперечки ОСОБА_4 нанесла їй один удар в область лівої щоки.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку встановленою та доведеною, і її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, раніше не судима, одружена, має на утриманні двох малолітній дітей, працююча, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вчинила кримінальний проступок, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Витрати по залученню експертів відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та відповідно до ст. 126 КК України, ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ по справі, а саме: оптичний диск "DVD-R" 4.7 GB/120 мін" марки "RIDATA", на якому знаходиться один відеозапис із нагрудної портативної відеокамери "CammPro 1826R2.3/32" наряду СРПП ВП №1 від 27.06.2022, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000040, після набрання вироком законної сили - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1