Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 березня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 січня 2022 рокуу кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000295 від 17 червня 2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кузнецовськ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, із вищою освітою, неодруженої, працюючої на посаді лікаря-хірурга КНП «Володимирецька багатопрофільна лікарня», раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Сопачів Володимирецького району, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою спеціальною освітою, одруженої, працюючої машиністом крана на ВП «Рівненська АЕС», раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 січня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 1 503 грн. 82 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди.
У задоволенні решти вимог цивільного позову відмовлено.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 8 000 грн. витрат на правову допомогу.
За вироком суду 07 червня 2020 року, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи біля магазину «Зустріч», який знаходиться за адресою: вул. Івана Гузоватого, с. Сопачів, Вараського району, Рівненської області, на грунті виниклого конфлікту, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисно нанесли ОСОБА_5 не менше восьми ударів кожна кулаками лівої та правої руки в ділянку голови, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_5 , не оспорюючи вирок суду щодо кваліфікації дій обвинувачених та призначеного покарання, покликається на незаконність, необрунтованість і невмотивованість судового рішення в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди.
Вказує, що визначаючи розмір моральної шкоди, суд підійшов формально, належно не оцінив всіх доведених нею обставин, глибину її фізичних і душевних страждань, пов`язаних з тривалими побоями групою осіб в громадському місці, фізичним вириванням волосся, тривалими образами та приниженням, тривалим стаціонарним лікуванням перенесеної черепно-мозкової травми, забою головного мозку, набряку головного мозку, менінгіального синдрому, рефлекторного правобічного геміпарезу, а також досить тривалим відновленням волосяного покрову голови.
Зазначає, що суд лишив поза увагою, що дана подія прямо негативно вплинула на ступінь її виробничих стосунків, публічно принижено її честь, гідність та ділову репутацію, як лікаря-кардіолога по місцю роботи, в колективі лікарні.
Вважає, що суд, в порушення засад розумності, виваженості та справедливості, визначив заподіяну моральну шкоду в мірезному розмірі у сумі 5000 грн.
Просить скасувати частково вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 січня 2022 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України (в частині стягнення моральної шкоди) та увалити новий вирок, яким стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на її користь 80000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції, а також при подані апеляційної скарги цивільний позивач не надала належних та достатніх доказів фізичних та моральних страждань, психічних розладів та змін у життєвих планах поза терміном перебування на стаціонарному лікуванні в період з 08.06.202 року по 30.06.2020 року. Вважають, що така тривалість фізичних і душевних страждань та вимушених змін у житті не може бути оцінена у 80000 грн., як на тому наполягає позивачка, а була реально оцінена судом першої інстанції.

Просить апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 січня 2022 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши вирок суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається зі змісту вироку суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, зокрема щодо відшкодування моральної шкоди, потерпілої ОСОБА_5 , він не відповідає приписам ст.370 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілою було подано цивільний позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, про стягнення солідарно з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на свою користь заподіяний матеріальний збиток в сумі 1 504 грн. завданий внаслідок ушкодження здоров`я, втрачений внаслідок ушкодження здоров`я заробіток в сумі 10 862 грн. 90 коп., моральну шкоду в сумі 80 000 грн. Також потерпіла ОСОБА_5 ставила вимогу про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 на її користь матеріальний збиток в сумі 12 524 грн. завданий внаслідок знищення власного майна (мобільного телефону).
Вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні здійснюється з додержанням вимог ст.ст.127-129 КПК України.

Частиною п`ятою статті 128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до статті 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про цивільний позов.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи цивільний позов, суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Також однією з основних засад кримінального провадження є гарантовані ст.22 КПК України змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За зазначеними принципами кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно положень ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.
Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних, душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач, погіршення здібностей потерпілого, їх тривалості або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи, матеріальної оцінки життя та здоров`я людини, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням особи, тому будь-який її розмір може мати суто умовний характер, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.
Цих вимог закону, судом першої інстанції при ухваленні вироку та частковому задоволенні цивільного позову потерпілої, зокрема, щодо відшкодування моральної шкоди, належним чином не дотримано.

Суд першої інстанції у вироку, обмежившись формальними фразами, ретельно не перевірив обґрунтованість вимог позивача, не оцінив наданих ним доказів відповідно до ст. 94 КПК України, переконливо не аргументував та не мотивував чому вважає за необхідне позов потерпілої щодо стягнення моральної шкоди задовольнити частково та не вжив всіх можливостей для справедливого вирішення цивільного позову.

В обґрунтування висновку при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню, судом зазначено, що виходить із того, що шкода, завдана умисними злочинними діями, враховує глибину фізичних та душевних страждань, істотне порушення нормальних, звичних життєвих зв`язків і необхідність докладання додаткових зусиль потерпілою для організації свого життя, а тому, на думку суду потерпілою не наведено достатніх підстав та не підтверджено в ході судового розгляду, що саме послугувало для визначення моральної шкоди у сумі 80000 грн.

Суд констатував, що враховуючи характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченими стосовно потерпілої, глибину її фізичних і душевних страждань, ступінь вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. В іншій частині позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є, на думку суду першої інстанції, необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.
На думку колегії суддів, рішення суду про стягнення солідарно із обвинувачених саме 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди не можна визнати таким, що повною мірою відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості.
Місцевий суд не повною мірою врахував глибину фізичних та душевних страждань, пов`язаних з тривалим стаціонарним лікуванням через отримані тілесні ушкодження, перенесені потерпілою тривалі фізичні і психологічні страждання щодо відновлення волосяного покрову, негативний вплив на ступінь трудових відносин, вимушені зміни в повсякденному житті і в професійній діяльності, які зазнала потерпіла внаслідок протиправних дій обвинувачених.
Тобто судом не вжито відповідних заходів щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування відповідних обставин, які стосуються вирішення цивільного позову в частині, зокрема, відшкодування моральної шкоди, що вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, вказують на неповноту судового розгляду, що позбавляє апеляційний суд можливості прийняти відповідне рішення відповідно до повноважень, визначених ст. 407 КПК України та є підставою, враховуючи положення п.1 ч.1 ст.409, ч.1 ст. 410 КПК України, для призначення нового судового розгляду цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди у тому ж суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 січня 2022 рокувідносно обвинувачених ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди скасувати і в цій частині призначити новий розгляд даного позову в порядку цивільного судочинства.
В решті вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 січня 2022 рокувідносно обвинувачених ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3