ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/7156/18 Номер провадження 11-кп/814/600/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002200 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року,

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз:
12 січня 2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 389 до 5 місяців 10 днів арешту, звільнений 15 серпня 2018 року,
засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Вирішено питання щодо запобіжного заходу.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.
27 листопада 2018 року об 11 годині ОСОБА_7 , розпиваючи спиртні напої разом з малознайомим ОСОБА_8 в приміщенні кафе «Піт Стоп», розташованому за адресою: буд. 80, вул. Семінарська, м. Харкова, помітив у останнього наявні грошові кошти, частиною яких той розраховувався за придбане спиртне.
Після розпиття спиртних напоїв, приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з приміщення кафе, та направились в напрямку магазину «Кут», який розташований неподалік від кафе «Піт Стоп» по вул. Семінарській в м. Харкові.
У цей час у обвинуваченого виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_8
ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, використовуючи ту обставину, що ОСОБА_8 також перебуває в стані алкогольного спяніння, попросив у потерпілого позичити йому грошові кошти в сумі 200 гривень. У відповідь на це ОСОБА_8 , нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_7 , почав діставати грошові кошти з власної чоловічої сумки, яка знаходилась на плечі, та передав останньому 200 гривень однією купюрою.
ОСОБА_7 , взявши вказану грошову купюру, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи фактор несподіванки, діючи повторно, відкрито вихопив з сумки ОСОБА_8 залишок грошових коштів у сумі 1800 гривень, а саме 9 купюр номіналом по 200 гривень та з місця скоєння злочину зник, після чого розпорядився викраденими грошима потерпілого на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2000 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Просить суд при призначенні покарання врахувати обставини, що пом`якшують покарання та особу обвинуваченого, а саме: працюючий, має родину, яка потребує його допомоги, не вживає наркотичних засобів, має захворювання, яке необхідно лікувати у стаціонарних умовах.

05 квітня 2019 року прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 було подано апеляційну скаргу на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року, проте, до закінчення апеляційного розгляду прокурор відмовилася від апеляційної скарги, про що надала суду відповідну заяву.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 186 в апеляційній скарзі не оспорюються.
При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, а саме, що обвинуваченим вчинено умисний тяжкий злочин; ступінь суспільної небезпеки та встановлені конкретні обставини вчинення злочину; особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, має залежність від опіоїдів; обставин, які пом`якшують покарання, не встановлено; обставиною, яка обтяжує покарання визнано вчинення злочину у стані сп`яніння; відсутність претензій з боку потерпілого ОСОБА_8 .

Наведені обвинуваченим в апеляційній скарзі обставини, не впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та не свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Не знайшли свого підтвердження і доводи обвинуваченого про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , оскільки матеріали провадження не містять будь-яких доказів про наявість у обвинуваченого такого захворювання, яке перешкоджає відбуванню покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, підстав для застосування положень ст.ст 69, 75, КК України та пом`якшення покарання учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку не встановлено.

На підставі вищевикладеного, призначене ОСОБА_7 мінімальне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції за ч. 2 ст. 186 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4