Справа № 487/1282/22
Номер провадження № 1-кп/488/215/22

У Х В А Л А
23.06.2022 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві та в режимі відеоконференції: під час трансляції з приміщення ДУ Миколаївський СІЗО (обвинуваченого ОСОБА_4 ), поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon» (адвоката ОСОБА_5 ), матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 156, ч.4 ст.152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, такі як, можливість переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування і суду, скоєння нового злочину, незаконного впливу на свідків і потерпілу, не зменшилися.
Сторона захисту проти клопотання прокурора заперечувала, обвинувачений послався на існування постійного міста мешкання та роботи, а також відсутності наміру переховуватись від суду; захисник обвинуваченого, посилаючись на те, що ризики, заявлені прокурором та враховані судом при обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу втратили свою актуальність, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, виходячи із наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, один з них особливо тяжкий насильницький злочин, за який передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі (ч.4 ст.152 КК України), а також у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років (ч. 2 ст. 156 КК України), тобто суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.
Інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим за обтяжчуючих обставин - відносно малолітньої особи.
Встановлено також, що обвинувачений не одружений, дітей та родини не має, до затримання офіційно працевлаштований не був, постійного та стабільного джерела прибутку не мав, зареєстрований у Миколаївській області, постійного місця мешкання у м.Миколаєві не має та під час вчинення інкримінованих злочинів до затримання мешкав за місцем мешкання родини потерпілої, у яких орендував житло..
Вищевикладені обставини, за думкою суду, в достатній мірі обгрунтовують ризик ухилення обвинуваченого від суду та можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від правосуддя та вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому зазначено, що вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Крім того, як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, з метою забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а також за відсутності вагомих підстав для скасування або зміни запобіжного заходу на більш м`який, та відсутності обставин, що свідчать про неможливість утримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого та його захисника щодо необхідності зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, вважаючи їх такими, що не спростовують встановлених судом вищезазначених ризиків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178,183, 314,331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити за необгрунтованістю.
Клопотання прокурора задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 22.08.2022 року включно.
Копію ухвали направити начальнику СІЗО м. Миколаєва.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року, ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1