Ухвала

Іменем України
26 травня 2022 року

м. Київ
справа № 573/1689/16-к

провадження № 51 5039 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 засуджено за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років кожного.
Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь держави відшкодування судових витрат у сумі 4 737 грн. 93 коп. з кожного.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року змінено. Визнано недопустимим та виключено з мотивувальної частини вироку посилання як на доказ винуватості обвинувачених протокол негласної слідчої (розшукової) дії від 25 серпня 2016 року.
У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зараховано обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 строк тримання під вартою з 23 серпня 2019 року до набрання вироком законної сили, тобто до 16 лютого 2022 року включно, в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2022 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю скарги вимогам ст. 427 КПК України, і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 03 травня 2022 року засуджений ОСОБА_4 надіслав нову касаційну скаргу (вх. № 6963/0/170-22 від 24.05.2022).
Проте вимог ст. 427 КПК України засудженим не дотримано, вказані в ухвалі недоліки усунуто не в повному обсязі.
Зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 03 травня 2022 року про залишення без руху касаційної скарги, зазначалось про те, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , покликаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,не наводив конкретних порушень норм матеріального або процесуального закону, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції. Всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі не містилось обґрунтування заявлених вимогз урахуванням положень ч. 1 ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 не вказав, які конкретно доводи його апеляційної скарги, у порушення вимог ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив та не перевірив.
Посилаючись на незаконність оскаржуваних судових рішень, окрім іншого, засуджений фактично вказував на однобічність та неповноту судового розгляду, вважає, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях, неналежних та недопустимих доказах, а тому доказам у кримінальному провадженні просив дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду, як і невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
У касаційній скарзі, поданій на усунення зазначених недоліків, засуджений ОСОБА_4 не виправив даний недолік.
Також в ухвалі Верховного Суду від 03 травня 2022 року про залишення без руху касаційної скарги зазначалось про те, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
У прохальній частині касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 ставив питання про скасування вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року, перекваліфікацію його дій з п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України та призначення йому покарання відповідно до санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи викладене, засудженому було запропоновано зазначити вимогу щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги, оскільки скасування вироку без скасування ухвали апеляційного суду не передбачено процесуальним законодавством.
У прохальній частині касаційної скарги, поданої на усунення зазначених недоліків, засуджений ОСОБА_4 ставить питання про скасування вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у новому складі суду. Тобто даний недолік засуджений ОСОБА_4 також не усунув.
Крім того, в ухвалі Верховного Суду від 03 травня 2022 року зазначено, що відповідно до положень ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Разом з тим, засуджений ОСОБА_4 не долучив до касаційної скарги копій оскаржуваних судових рішень вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду. При цьому він зазначив, що не отримав копію ухвали Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року та надішле її пізніше.
На усунення даного недоліку засуджений ОСОБА_4 долучив до нової касаційної скарги лише копію вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року та зазначив, що копію ухвали Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року до цього часу не отримав.
Крім того, в ухвалі Верховного Суду від 03 травня 2022 року зазначено, щозгідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Засуджений ОСОБА_4 адресував касаційну скаргу Верховному касаційному суду України, в той час як судом касаційної інстанції є Касаційний кримінальний суд Верховного Суду. Касаційну скаргу, подану на усунення недоліків, засуджений ОСОБА_4 адресує знову невірно Касаційному кримінальному суду Верховного суду України.
Таким чином, засуджений ОСОБА_4 не виконав вимог, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 03 травня 2022 року про залишення без руху його касаційної скарги, та усунув недоліки касаційної скарги не в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3