Справа №463/7117/22
Провадження №1-кс/463/5453/22
У Х В А Л А
про накладення арешту
05 жовтня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника третього відділу Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 19.09.2016 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

заступник начальника третього відділу Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000889 від 19.09.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Клопотання мотивує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000889 від 19.09.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період 2009-2016 років, з метою заволодіння активами ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» () та ПУАТ «ФІДОБАНК» (), діючи з корисливих мотивів, кінцевим бенефіціарним власником вказаних банківських установ ОСОБА_4 , Головою правління ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» ОСОБА_5 , заступником Голови Правління ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» ОСОБА_6 , членом Спостережної ради ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» і ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_7 та іншими службовими особами вказаних банківських установ та їх власниками, визначивши вчинення злочинів і ризикових операцій, як одне з основних джерел для здобуття коштів та матеріальних благ для себе, розроблено й запроваджено до реалізації відповідні злочинний план, його етапи, протиправні схеми і способи заволодіння активами Банків, у тому числі шляхом здійснення ризикової діяльності та укладання угод на умовах, що не є поточними ринковими умовами, у тому числі фіктивних.

Діючи з метою досягнення злочинних намірів та реалізації плану заволодіння активами банківських установ, досягнення мети, якої неспроможна досягти одна особа, службовими особами і власниками ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», ПУАТ «ФІДОБАНК», вирішено залучати обізнаних й не обізнаних з загальним злочинним планом та його деталями діючих

і колишніх працівників ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», ПУАТ «ФІДОБАНК» та інших осіб, володіючих необхідними й в деяких питаннях обов`язковими індивідуальними знаннями, уміннями, навичками, а також осіб, що перебувають під впливом через трудові, цивільні та інші відносини.

Так, до протиправної діяльності, для виконання окремо відведених ролей та функцій, серед інших співучасників, залучено оцінювачів (для складання звітів про оцінку з недостовірними даними про вартість заставного майна та інших активів ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» і ПУАТ «ФІДОБАНК»), а також осіб фактичних власників та керівників підприємств з ознаками фіктивності ТОВ «БУД-АЛЬЯНС УКРАЇНА» (), ТОВ «ЛЕКС-ІНВЕСТ» (), ТОВ «ПРОСТО ГРОШІ» (), ТОВ «КРІСТЕЛЬ» (), ТОВ «АСКАН ТРЕЙД» () ТОВ «ІНВІТО МАРКЕТИНГ» (), ТОВ «ТРЕНДВЕСТ» (), ТОВ «БІРГА» (), ПП «ОМНІ ВЕЙСТ» (), ТОВ «БОНУС ІНВЕСТ» (),

ТОВ «ГРІН СКАЙ» (), ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» (), ТОВ «ЮНІОН ТРЕЙДІНГ ГРУП» (), ТОВ «СЕЛЕРОН» (), ТОВ «БЛІСС АВЕНЮ» (), ТОВ «ГОЛД ЕНД СТОУН ЛТД» (), ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ІНВЕСТМЕНТС» (),

ТОВ «ЕДЕЛЬМАР» (), ТОВ «ГАЛАКТІО ІНВЕСТ» (), ТОВ «ТІНГРУПП» (), ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІЗИНГ» (), ТОВ «МАКСИМУС ЕССЕТС» (), ТОВ «КОНСТРАКШН КОМПАНІ УКРАЇНА» (), ТОВ «ТОП ВІЖН ФІЛМ» (), ТОВ «ГРИФОН КАПІТАЛ» (), ТОВ «РЕЗЕРФОР» (), ТОВ «НЕРОН ЛТД» (), ТОВ «ГАРАНТ ВІКТОРІ» (), ТОВ «МАСТЕР ГАРД» () та ін.

Для захисту інтересів держави Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з заявами (№ 30-12541/18 від 13.06.2018, № 30-17493/18 від 30.08.2018 та ін.), у тому числі про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України), а також забезпечення відшкодування завданих збитків, шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, що були об`єктами кримінально протиправних дій та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також на майно осіб, причетних до вчинення злочину.

Судово-економічною експертизою (висновок від 12.07.2019 № 142/7) встановлено, що зазначені в аналітичній довідці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.08.2018 про дослідження операцій ПУАТ «ФІДОБАНК» з організації фінансування дочірньої компанії ТОВ «КУА «ФІДО ІНВЕСТМЕНТС» та заміни забезпечення по кредитним зобов`язанням ПрАТ «ХАЙТЕК ПАРК», збитки розрахунково та документально підтверджується у сумі 96 455 929 грн.

Відповідно до висновку експерта № 16480/20-71/21574/21575/20-71 від 28.08.2020 загальна сума збитків в результаті операцій ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» з цінними паперами та об`єктами нерухомого майна документально підтверджуються в сумі 420 614 351,43 грн.

Також, з метою виведення з розпорядження ПУАТ «ФІДОБАНК» активів, заволодіння та розпорядження ними на власний розсуд, ОСОБА_4 та іншими співучасниками реалізовано один з етапів та епізодів спільної злочинної діяльності й загального злочинного плану.

27.11.2014 між ПУАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФК «АВІСТА» () укладено кредитний договір №782014К про відкриття одновалютної відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 400 000 000 грн. Для прикриття дійсної мети даних діянь, для надання вказаному договору звичайної законної банківської діяльності, ОСОБА_4 та іншими співучасники злочинної діяльності організовано складання та підписання рішень Кредитного комітету Банку, і затвердження його Правлінням Банку на чолі з ОСОБА_4 .

В подальшому отримані в ПУАТ «ФІДОБАНК» кредитні кошти, через низку підконтрольних менеджменту Банку посередницьких підприємств ТОВ «МАКСИМУС ЕССЕТС» (), ТОВ «КОНСТРАКШН КОМПАНІ УКРАЇНА» (), ТОВ «ФК «ВЕНДОР» (), ТОВ «ГРИФОН КАПІТАЛ» (),ТОВ «ФК «ГЛОБАЛ ФІНАНС» (), ТОВ «ФК «АВЕРАЖ» (), ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» () та ряду інших підприємств, та по суті вчиняючи приховане кредитування й фінансування споріднених підприємств, перераховані на підконтрольну юридичну особу з ознаками фіктивності ТОВ «ЕДЕЛЬМАР» (), директором якого рахувалась особа стосовно якої прийнято рішення за ч. 2 ст. 205-1 КК України, яка також рахувалась керівником вищезгаданих ТОВ «КРІСТЕЛЬ», ТОВ «МАСТЕР ГАРД» та ін.

Продовжуючи виконання відведених функцій та ролей в загальних злочинних плані й схемі з заволодіння майном ПУАТ «ФІДОБАНК» та ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», співучасниками злочину організовано складання та підписання ОСОБА_4 нотаріально посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_8 довіреності ПУАТ «ФІДОБАНК» від 25.03.2015 № 389, якою серед іншою ОСОБА_4 уповноважено вчинити від імені ПУАТ «ФІДОБАНК» дії щодо продажу належних Банку об`єктів нерухомого майна.

В подальшому, достовірно знаючи та усвідомлюючи факт використання саме коштів ПУАТ «ФІДОБАНК», в рамках спільного злочинного задуму, з метою заволодіння майном Банку та розпорядження ним на власний розсуд, ОСОБА_4 та/або інших співучасниками на виконання вказівок ОСОБА_4 , організовано складання та підписання договорів купівлі-продажу від 25.03.2015 № 405 та № 406 між ПУАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ЕДЕЛЬМАР» () в особі громадянина, стосовно якого прийнято рішення за ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Предметом вказаних договорів були:

- нежитлова споруда загальною площею 5 104,2 (п`ять тисяч сто чотири цілих дві десятих) кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлова споруда загальною площею 585,9 (п`ятсот вісімдесят п`ять цілих дев`ять десятих) кв.м, розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 та іншими співучасниками з числа менеджменту ПУАТ «ФІДОБАНК» організовано заволодіння майном Банку за рахунок коштів Банку, а також в подальшому розпорядження ним і легалізації в результаті переоформлення на ТОВ «ФК «ФЛАЙ ФІНАНС» (), ТОВ «ХЕНВІК СИСТЕМ» (, єдиний учасник якого ТОВ «ЕДЕЛЬМАР»), ТОВ «МЕРДОК» (), ТОВ «АБК ГРУП УКРАЇНА» (), ТОВ «СІ КЕЙ УКРАЇНА» () та ін.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та залученим до комплексного аналізу неплатоспроможності ПУАТ «ФІДОБАНК» адвокатським об`єднанням «АДЕР ХАБЕР» () зроблено висновок, що наведені схеми можна вважати фіктивними, джерелом коштів на придбання ТОВ «ЕДЕЛЬМАР» об`єктів нерухомості є отримані в ПУАТ «ФІДОБАНК» кредитні кошти, що легалізовані за допомогою низки посередників, та отримані позичальником ТОВ ФК «Авіста» з порушенням вимог чинного законодавства та внутрішньобанківських процедур.
З метою прикриття фактів протиправної діяльності та реалізації фінальних етапів злочинної схеми заволодіння і привласнення активів ПУАТ «ФІДОБАНК», ОСОБА_4 та іншими службовими особами вказаної банківської установи організовано викуп у Банку та в подальшому у Фонду гарантування вкладів фізичних соіб підконтрольними фінансовими компаніями кредиторської та дебіторської заборгованості, що виникли в результаті вчинення вищеописаних удаваних (фіктивних) правочинів.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб заявлено цивільні позови до службових осіб ПУАТ «ФІДОБАНК» та ПАТ КБ «ЄВРОБАНК».

Таким чином, ОСОБА_4 та третіми особами набуто у власність об`єкти кримінально протиправних дій, а також рухоме й нерухоме майно, що придбане за рахунок коштів, набутих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-нежитлова споруда загальною площею 5 104,2 (п`ять тисяч сто чотири цілих дві десятих) кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-нежитлова споруда загальною площею 585,9 (п`ятсот вісімдесят п`ять цілих дев`ять десятих) кв.м, розташована за адресою АДРЕСА_1 .

На теперішній час ОСОБА_4 та іншими співучасниками вживаються заходи з оформлення/переоформлення права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна. Вчиняються дії, спрямовані на приховання й маскування незаконного походження майна, володіння цим майном, прав на майно, джерел походження коштів за рахунок яких придбано майно, а так само набуття, володіння або використання майна з метою надання правомірного вигляду володінню, їх використанню або розпорядженню ними чи дій, спрямованих на приховання джерел їх походження, а також вчинення з таким майном фінансових операції чи укладення щодо них угод за умови усвідомлення особою того, що майно було одержане злочинним шляхом. Так, для унеможливлення реалізації заходів забезпечення щодо вищевказаного майна, ОСОБА_4 та іншими причетними особами вживаються заходи щодо скасування арештів майна, переоформлення його на підконтрольних осіб, оформлення договорів застави та/або іпотеки та інших фінансово-господарських документів тощо.

У ході здійснення досудового розслідування з метою можливої конфіскації майна та враховуючи те, що 22.09.2022 органом досудового розслідування прийнято рішення про визнання вищевказаного нерухомого майна у кримінальному провадженні № 0000889 від 19.09.2016 речовим доказами, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане нерухоме майно, а саме: нежитлову споруду загальною площею 5 104,2 (п`ять тисяч сто чотири цілих дві десятих) кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлову споруду загальною площею 585,9 (п`ятсот вісімдесят п`ять цілих дев`ять десятих) кв.м, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Заступник начальника третього відділу Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомленний належним чином, просив таке слухати у його відсутності.

Суд погоджується, що з метою забезпечення арешту майна, з врахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, слід здійснити розгляд клопотання без повідомлення власників майна та осіб, у фактичному володінні яких перебуває це майно, оскільки існує ризик того, що дізнавшись про внесення та розгляд цього клопотання, здійснюватимуться перешкоди у накладені арешту на нього і майно може бути відчужене чи перереєстроване на інших осіб, що унеможливлять накладення подальшого арешту, а також унеможливить досягнення мети арешту.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Окрім цього суд погоджується з доводами, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Слідчий суддя дослідив та оцінив наступні матеріали клопотання.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.09.2016, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000889, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Власність підтверджується відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №00 та №00.

Враховуючи наведене під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 22.09.2022 органом досудового розслідування прийнято рішення про вказаного нерухомого майна речовим доказам у кримінальному провадженні №0000889 від 19.09.2016.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя погоджується із думкою, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Підставою для накладення арешту на майно, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що нежитлові споруди підлягатимуть конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи із наведених у клопотанні обставин.

Метою накладення арешту на вказані нежитлові споруди, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України є те, що на даний час існують достатні підстави вважати, що суд, у випадку передбаченим Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально правового характеру.
Окрім цього, постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_9 від 22.09.2022 нежитлові споруди визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000889 від 19.09.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави у накладені арешту на нежитлові споруди, які визнано речовими доказами, є предметом злочину та могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації майна або заходу кримінальноправового характеру щодо юридичної особи, збереження речових доказів, а тому клопотання слідзадовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання заступника начальника третього відділу Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 19.09.2016 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на:

-нежитлову споруду загальною площею 5 104,2 (п`ять тисяч сто чотири цілих дві десятих) кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-нежитлову споруду загальною площею 585,9 (п`ятсот вісімдесят п`ять цілих дев`ять десятих) кв.м, розташовану за адресою м. Київ,

вул. Велика Васильківська, будинок № 10-Б.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Виконання ухвали покласти на заступника начальника третього відділу Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_9 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1