Справа №345/2386/22
Провадження № 1-кп/345/297/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження №0000337 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камінь Рожнятівської селищної громади Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, РНОКПП невідомий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілих.

Злочин вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_4 перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області як «кривдник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, впродовж тривалого часу, знаходячись по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 та малолітнього сина ОСОБА_6 , психологічне та фізичне насильство, яке виражалось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її адрес та адрес сина, приниженні, штовханні, що погіршило якість їхнього життя, із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту.
В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 протягом 2022 року був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.
Так, 14.05.2022 року близько 22:59 год., ОСОБА_4 перебуваючи по місцю проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, реалізовуючи свій протиправний умисел спрямований на вчинення умисного домашнього насильства у вигляді завдання психологічних страждань, висловлювався в адресу своєї дружини ОСОБА_5 нецензурною лайкою, образливо чіплявся, погрожував фізичною розправою, що призвело до морального та психологічного страждання потерпілої в результаті чого 23 червня 2022 року Калуським районним судом Івано-Франківської області, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Окрім цього, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та повторно, діючи умисно, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на вчинення умисного домашнього насильства у вигляді завдання психологічних страждань, 21.05.2022 близько 00:31 год. ОСОБА_4 по місцю проживання вчинив сімейний скандал відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме психологічного та фізичного характеру.
Також, 04.07.2022 року близько 12:10 год. ОСОБА_4 за місцем проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, шарпав за одяг та штовхав в присутності малолітньої дитини ОСОБА_6 .
Крім того, 09.07.2022 року близько 10:00 год. в АДРЕСА_1 за місцем проживання вчинив відносно дружини ОСОБА_5 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, штовхав та зачиняв малолітню дитину ОСОБА_8 в кімнаті.
В подальшому, 11.07.2022 року близько 15:30 год. в м. Калуш за місцем проживання вчинив , а саме ображав нецензурною лайкою, шарпав за одяг в присутності малолітньої дитини та 11.07.2022 року близько 19:30 год. ОСОБА_4 перебуваючи в нетверезому стані вчинив сімейний скандал відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме ображав нецензурними словами та словесно погрожував, в котре протягом року, в результаті чого 13 липня 2022 року Калуським районним судом Івано-Франківської області, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
12.07.2022 року о 12:00 год. ОСОБА_4 винесено терміновий заборонний припис, а саме зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи ОСОБА_5 , який він порушив та 26 липня 2022 року Калуським районним судом Івано-Франківської області, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та згідно ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Незважаючи на вжиті адміністративно-правові заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і продовжуючи свою протиправну поведінку, вкотре вчинив психологічне та фізичне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 та малолітнього сина ОСОБА_6 , що призвело до їх психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілих, а саме 02.08.2022 року близько 14:00 год. ОСОБА_4 перебуваючи по місцю проживання, знову вчинив сварку з ОСОБА_5 , в присутності малолітнього сина ОСОБА_8 в ході якої ображав дружину, висловлювався в її сторону нецензурною лексикою. На наступний день, тобто 03.08.2022 року ОСОБА_4 знову почав безпричинно чіплятись до ОСОБА_5 та обзивати її та малолітнього сина ОСОБА_6 та шарпати останнього за одяг і намагався спричинити тілесні ушкодження. Цього ж дня, ОСОБА_5 самостійно звернулась із письмовою заявою до Калуського РВП про вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства.

Таким чином, вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 у період з 14 травня 2022 року по 03 серпня 2022 систематично заподіював своїй дружині ОСОБА_5 та малолітньому синові ОСОБА_6 психологічні та фізичні страждання, що виражались у словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженні їх честі та гідності, штовханні, що неодноразово викликало у потерпілих побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, а також завдали шкоди їх психічному здоров`ю.
Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст.337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 просила суд суворо не карати обвинуваченого.

Представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 просила суд призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді громадських робіт.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила суд визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпіла та представник потерпілого, прокурор не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що його вина у вчинені злочину знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство - умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває в близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілих.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії не тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав себе винуватим.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та у присутності дитини.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді громадських робіт, з урахуванням відношення винного до скоєного та думки потерпілої, яке буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування на даному етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя