Справа № 638/4100/22
Провадження № 1-в/638/332/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, в обґрунтування якого зазначає, що відбуває покарання в «Олексіївській виправній колонії (№25)». Вважає, що довів своє виправлення, позитивно характеризується адміністрацією, регулярно приймає участь у заходах виховного характеру, приймає активну участь в суспільному житті колонії та відділення, приймає участь у спортивно-масових заходах у колонії, працевлаштований на виробництві установи, до праці ставиться сумлінно, вину у вчиненні злочину визнав, щиро покаявся. Також зазначає, що не має заборгованості за виконавчим листом. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. Крім того вказує, що має дві невиліковні хвороби: ВІЧ-інфекція, інфаркт, друга стадія гіпертонії, гепатит.

Засуджений просив справу розглянути без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив заяву розглянути без його участі та відмовити у задоволенні у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, дійшов наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Київського районного суду міста Полтави від 12.08.2020 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, які призначені вироком Октярського районного суду міста Полтави від 06.12.2019 року та вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 03.02.2020 року визначити остаточне покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі. За ч.1 ст.309 КК України призначено 6 місяців арешту. На підставі ст.71, 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 20.09.2019 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.11.2020 року вирок Київського районного суду міста Полтави від 12.08.2020 року залишено без змін.

Станом на 09.08.2022 року засуджений відбув більше ніж дві третини строку призначеного покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Так, згідно характеристики від 16.02.2022 засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.09.2019 року. Під час тримання в ДУ «Полтавська УВП» порушував вимоги режиму тримання, стягнень немає, не заохочувався адміністрацією установи. З 25.06.2021 року відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. По відношенню до представників адміністрації не завжди ввічливий, допускає випадки неввічливого ставлення, виконує їх законні вимоги лише під контролем. Норм санітарії та особистої гігієни дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, намагається підтримувати охайний зовнішній вигляд. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Дотримується правил техніки безпеки та пожежної безпеки під контролем. Підтримує соціально-корисні зв`язки. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, читає художню літературу. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділення не входить, на профілактичному обліку не перебуває. За період відбування покарання характеризується посередньо.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_3 , виданою адміністрацією державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), до останнього було застосовано три стягнення: від 19.03.2020 року та від 23.09.2020 року у виді догани за вилучення заборонених предметів та затулення оглядового вікна, а також стягнення від 22.12.2020 року у виді карцеру на 3 доби за вилучення заборонених предметів. Заохочень немає.

При цьому суд зазначає, що умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за весь час перебування в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» засуджений ОСОБА_3 характеризувався посередньо.
Засуджений неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, за що на нього були накладене стягнення і хоча зазначені стягнення на день розгляду подання про умовно-дострокове звільнення погашені у встановленому законом порядку, їх накладення не може свідчити про те, що засуджений протягом всього періоду відбування покарання за вироком суду бажав стати на шлях виправлення та перевиховатися. Крім того, за весь період відбування покарання засуджений не мав жодного заохочення.
Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду.
Відомостей щодо праці засудженого матеріали особової справи не містять.
Крім того, за вироком Київського районного суду м.Полтави від 12.08.2020 року із ОСОБА_3 стягнуто на користь ТОВ «Ліки Полтавщини» в рахунок задоволення позовних вимог кошти у розмірі 5659,76 грн. та на користь держави кошти у розмірі 17 114,09 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат. Відомостей про добровільну сплату зазначених коштів матеріали особової справи не містять.

Крім того з матеріалів особової справи вбачається, що рішенням комісії ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 21.07.2021 року відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та рішенням від 16.02.2022 року відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як особі, яка не довела свого виправлення.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, матеріали справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, ст.81 КК України, ст.ст.6, 130 КВК України та керуючись 537-539 КПК України, суд, -

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали проголошено 12.08.2022 року о 14:40 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1