Провадження № 1-кп/760/1763/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0002885 від 19.10.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002885 від 19.10.2021 року.

Суд, розглядаючи згідно вимог ст. 331 КПК України питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходить з такого.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 зазначила, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також просила врахувати дані про особу обвинуваченого, тяжкість скоєних ним злочинів.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні вказали на необхідність зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі (домашній арешт), обґрунтовуючи яке вказали на відсутність та необґрунтованість ризиків, що можуть вплинути на хід судового розгляду, наявність соціальних зв`язків, місця проживання та роботи, а також звернули увагу на тривалий час перебування під вартою та негативні умови утримання в СІЗО.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку., що прокурором доведені обставини, які свідчать, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати на даній стадії кримінального провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, передбаченого ст. ст. 187, 115 КК України, що підтверджується матеріалами, які надійшли до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.
Суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави суду вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як офіційно не працевлаштований, немає джерела доходу та постійного місця проживання, негативно впливати на учасників провадження.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги репутацію обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення, у тому числі, аналогічних злочинів, відсутність міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Захисником та обвинуваченим не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 19.09.2022 включно.
На підставі п.2 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_5 , оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, вчинений із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строк тримання під вартою до 19.09.2022 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 19.09.2022 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий

Судді