Справа № 442/1484/22
Провадження № 1-кс/442/404/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на: светр сірого кольору із лейбою «SkottAdie» із слідами речовини бурого кольору (далі РБК), темно-сині джинси із слідами РБК із маркуванням «LeviStraus» із ремнем чорного кольору без марки, футболку сірого кольору марки «Tigoua» розміру «М» із слідами РБК, чорні резинові тапочки марки «Sport» із слідами РБК.
В обґрунтування клопотання покликається на те, що впровадженні СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження за №0000187 від 20.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за фактом заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.03.2022 орієнтовно о 19:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт з ОСОБА_6 , в ході якого наніс йому декілька ударів ножем в ділянки життєво важливих органів грудної клітки, черевної порожнини та спини, заподіявши потерпілому умисні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючих ушкоджень грудної клітки, черевної порожнини та спини, що є небезпечним для життя в момент заподіяння. 20.03.2022 здійснено затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в ході якого проведено його особистий обшук під час якого вилучено: светр сірого кольору із лейбою «SkottAdie» із слідами речовини бурого кольору (далі РБК); темно-сині джинси із слідами РБК із маркуванням «LeviStraus» із ремнем чорного кольору без марки; футболка сірого кольору марки «Tigoua» розміру «М» із слідами РБК; чорні резинові тапочки марки «Sport» із слідами РБК. 21.03.2022 постановою слідчого вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Оскільки речі вилучені безпосередньо з ОСОБА_5 є достатньо підстав вважати, що вони належать йому. Вилучені одяг та взуття ОСОБА_5 мають значення для кримінального провадження, оскільки зберегли на собі сліди злочину, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,зокрема на них наявні сліди речовини бурого кольору, яка схожа на кров, що може належати потерпілому,а тому є необхідність призначити судову імунологічну та судову молекулярно -генетичну експертизи для встановлення вказаного факту. У випадку не накладення арешту на вилучені речі є ризики що докази та сліди будуть втрачені, що може перешкодити проведенню швидкого, повного, всебічного досудового розслідування по кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор подали до суду клопотання про розгляд клопотання у їх відсутності, клопотання підтримують, просять таке задоволити.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України регламентовано, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку:
відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частина 1 ст.100 КПК України передбачає, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Стаття 169 КПК України передбачає підстави припинення тимчасового вилучення майна. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.
Судом встановлено, що Дрогобицьким РВП ГУНП у Львівській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000187 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Постановою слідчого від 21.03.2022 светр сірого кольору із лейбою «SkottAdie» із слідами речовини бурого кольору (далі РБК), темно-сині джинси із слідами РБК із маркуванням «LeviStraus» із ремнем чорного кольору без марки, футболку сірого кольору марки «Tigoua» розміру «М» із слідами РБК, чорні резинові тапочки марки «Sport» із слідами РБК визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчим суддею враховано вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Окрім цього у відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказане майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, вважаю, що клопотання слід задоволити.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на: на вилучені 20.03.2022під час затримання ОСОБА_5 речі, а саме: светр сірого кольору із лейбою «SkottAdie» із слідами речовини бурого кольору (далі РБК), темно-сині джинси із слідами РБК із маркуванням «LeviStraus» із ремнем чорного кольору без марки, футболку сірого кольору марки «Tigoua» розміру «М» із слідами РБК, чорні резинові тапочки марки «Sport» із слідами РБК.
Контроль за зберіганням вищевказаних речей покласти на старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1