Справа № 535/475/22
Провадження № 1-кс/535/70/22
УХВАЛА
іменем України

21 червня 2022 року смт Котельва

Слідчий суддя Котелевського районного суду Полтавської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
підозрюваногоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000333 від 18.06.2022 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Солоницівка Дергачівськог району Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

установив:
Органом досудового розслідування встановлено, що 17 червня 2022 року ОСОБА_4 знаходився біля магазину, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Подвірки, вул. Сумський Шлях, буд. 2-б, де разом з ОСОБА_7 вживав спиртні напої. В цей час до них підійшов ОСОБА_8 , з яким у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, після якого ОСОБА_8 відійшов на деяку відстань. Після конфлікту у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 та він вступив у попередню змову з ОСОБА_7 направлену на вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_8 . Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужою майна, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужою майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 пішов слідом за ОСОБА_8 . Наблизившись до останнього ОСОБА_4 пригнічуючи його волю до спротиву, наніс два удари кулаком в обличчя ОСОБА_8 , від яких той впав на землю, а співучасник злочину ОСОБА_7 , виконуючи умови попередньої змови, знаходився поруч і спостерігав за оточуючою обстановкою з метою попередити співучасника злочину ОСОБА_4 у випадку виникнення небезпеки. Таким чином, ОСОБА_4 застосував відносно ОСОБА_8 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, використовуючи перевагу у фізичній силі, пригнітивши волю останнього до супротиву, підняв мобільний телефон ТМ «TECNO КЕ5» чорного кольору ІМЕI2 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який під час падіння ОСОБА_8 випав у нього з руки, тим самим відкрито викрав майно ОСОБА_8 . Співучасник злочину ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, використовуючи перевагу у фізичній силі, скориставшись тією обставиною, шо ОСОБА_8 не чинить опору, взяв з сумки у останнього банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 покинули місце скоєння злочину разом з викраденим майном, та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд. В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальний збиток. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.
До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання слідчий обґрунтовує ризиками, які зазначені у пунктах 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з вищевикладеним слідчий вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні слідчого.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість поданого клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 17 червня 2022 року в нього був конфлікт з ОСОБА_8 , проте телефон він не забирав. Після всіх подій телефон ОСОБА_4 дав ОСОБА_7 і наступного дня, тобто 18 червня 2022 року, ОСОБА_4 добровільно віддав телефон поліцейським.

Також у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вказав, що він раніше був судимий за ч. 2 ст. 186 КК України та у 2016 році звільнений з місць позбавлення волі.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені пунктами 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182).

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (див. Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October 1994, Series A no. 300-A, p. 27, § 55). Однак вимога обґрунтованої підозри є важливим елементом гарантії від довільного арешту і затримання. Того факту, що підозри є сумлінними, недостатньо. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (див. Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, judgment of 30 August 1990, Series A no. 182 , pp. 16-17, § 32). Суд підкреслює в зв`язку з цим, що за відсутності розумної підозри особа не може бути заарештована або затримана з метою змусити її дати свідчення або свідчення проти інших осіб, або для виявлення фактів або інформації, які можуть служити для обґрунтування підозр щодо нього.

У п. 36 рішення «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20.05.2010 Європейський Суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява №33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 19 червня 2022 року.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 тяжкого злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який раніше судимий, ніде не працює, не одружений, свідчать про відсутність міцного соціального зв`язку, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Слідчим суддею розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а надані докази обґрунтовують ці обставини. До того ж, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З урахуванням викладеного, строк дії ухвали слідчого судді не повинен перевищувати 16 серпня 2022 року.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначає заставу у розмірі 119 650 гривень (50х2393=119 650) та вважає, що вона буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У разі внесення зазначеної застави на підозрюваного покласти обов`язки, які передбачені пунктами 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Про взяття ОСОБА_4 під варту, а також про місце його перебування має бути негайно повідомлено його близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором підозрюваного в порядку, передбаченому КПК України.

Виконання ухвали покласти на начальника ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області та начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 18 червня 2022 року.

Визначити суму застави у розмірі 119 650,00 (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 коп.), які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0015950, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26304855 , код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава згідно ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 21 червня 2022 у справі № 535/475/22 (провадження № 1-кс/535/70/22) відносно ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави у розмірі 119 650,00 грн, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний ОСОБА_4 , негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави у розмірі 119 650 гривень на підозрюваного ОСОБА_4 на строк два місяці з дня внесення застави покласти наступні обов`язки:

- не відлучатися з с. Сіряки Харківського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі невиконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, та суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 15 серпня 2022 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1