У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чаусове Чердишського району Пермської області (Російська Федерація), мешкає в АДРЕСА_1 , є таким, що не має судимостей,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000127.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 березня 2022 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.05.2022 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу або змінити запобіжний захід.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Обвинувачений зазначає, що прокурором протягом судового розгляду не доведено його винуватості в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а також ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Апелянт вказує на те, що бажає стати до лав Збройних Сил України, з метою захисту держави.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України.
Під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування, вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшились та продовжують існувати.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 2 особливо тяжких злочинах, за які передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, раніше судимий, в тому числі за вчинення умисного вбивства та викрадення чужого майна, не працює, не одружений, мешкав не за місцем реєстрації, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинах, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів проти життя людини, до затримання не працював, тобто не має постійного джерела прибутку. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінальних правопорушень та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Викладене в апеляційній скарзі прохання обвинуваченого про скасування обраного йому запобіжного заходу для проходження військової служби є необґрунтованим.
Так, за змістом положень ст. 616 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою дійсно має право звернутися з клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, але лише до прокурора, який за результатами розгляду такого клопотання приймає відповідне процесуальне рішення, і, за наявності підстав, звертається до суду з відповідним клопотанням.
При цьому, положення наведеної статті не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 115, 187 КК України, що і має місце в даному випадку.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3