У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2022 Справа №607/6088/22

провадження № 1-кс/607/1979/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль клопотання слідчого старшого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000060 від 09 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, про арешт майна,

встановила:

17 травня 2022 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить про накладення арешту майна, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 : за реєстраційним номером НОМЕР_2 : житловий будинок загальною площею 78,7 кв. м. який розміщений в АДРЕСА_2 ; за реєстраційним номером 101: квартира загальною площею 44.4 кв. м., яка розміщена в АДРЕСА_3 , в розмірі частки приватної спільної часткової власності, з метою забезпечення, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, можливої конфіскації майна як виду покарання, що передбачене санкцією ч. 3 ст. 201-2 КК України, яка передбачає відповідальність за злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав з мотивів, викладених у ньому, та просить задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України повідомлення власника майна не здійснювалось, з огляду на доводи слідчого, з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню та наступних підстав:
групою слідчих у складі слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 09 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 24 лютого 2022 року ОСОБА_5 розпочав як фізична особа здійснювати благодійну діяльність, яка відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», відноситься до добровільної особистої та/або майнової допомоги для досягнення визначених Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара, шляхом збору благодійних пожертв для потреб Збройних Сил України у період введеного з 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-1Х, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні».

Для здійснення зазначеної діяльності, ОСОБА_6 на своїй власній сторінці у соціальній мережі «Facebook». де зареєстрований під нік-неймом « ОСОБА_7 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив повідомлення про організацію ним, як фізичною особою, благодійної діяльності шляхом збору благодійних пожертв для потреб Збройних Сил України на період дії воєнного стану з необхідністю перерахування благодійних пожертв для потреб Збройних сил України, на його карткові рахунки, відкриті в AT КБ «ПриватБанк», зазначивши з метою формування суспільної довіри до нього на своїй сторінці про те, що раніше він перебував директором Благодійного фонду «Милосердя заради майбутнього». засновниками якої був він та його брат ОСОБА_8 .

В ході здійснення зазначеної діяльності, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на використання з метою одержання прибутку благодійних пожертв призначених на потреби Збройним силам України, які надходили на його картковий рахунок в AT КБ «ПриватБанк».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 до своєї діяльності залучив свого брата ОСОБА_8 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб. Згідно із попередньою домовленістю ОСОБА_8 допомагав ОСОБА_5 у використанні з метою отримання прибутку благодійних пожертв, які призначені для потреб Збройних сил України.

З метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_6 періодично перерахував із свого карткового рахунку, зазначеного на його сторінці в соціальній мережі «Facebook», як рахунок для благодійних пожертв, одержані грошові кошти для потреб Збройних сил України на власний картковий рахунок № НОМЕР_3 в AT КБ «ПриватБанк» та карткові рахунки ОСОБА_10 № НОМЕР_4 в AT КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_8 № НОМЕР_5 в AT КБ «ПриватБанк», з яких в подальшому переводив грошові кошти у готівку та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин час та місці використав їх для придбання іноземної валюти в сумі 34 200 доларів США, 6 900 Євро та 2 140 фунтів, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 10 травня 2022 року становить 1 290 891 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_6 , маючи на своєму рахунку грошові кошти, які надійшли як благодійні пожертви для потреб Збройних сил України, використав їх для отримання прибутку, а саме перерахував на рахунок ОСОБА_11 90 702,22 гривень за придбання у магазині «Just Apple», що в м. Тернополі, вул. Живова, 31, двох мобільних телефонів «Apple» Iphone 13 Promax, вартістю 45 351,11 гривень кожен, які в зазначеному магазині одержав ОСОБА_8 , залишивши один собі для користування, а інший віддав ОСОБА_12 .

Окрім того, ОСОБА_6 за попередньою домовленістю із ОСОБА_13 , використав 10 200 доларів США з метою одержання прибутку, які надав ОСОБА_8 для придбання для власних потреб автомобіля.

У свою чергу, ОСОБА_8 21 квітня 2022 року за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 придбав в місті Тернополі належний на праві власності ОСОБА_15 автомобіль марки «Land Rover» моделі «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_6 , оплативши 10 200 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 298 399,98 гривень, яким надалі користувався для власних потреб ОСОБА_16 .

Після того, ОСОБА_6 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 використав отримані добровільні пожертви для потреб Збройних сил України з метою одержання прибутку, надавши 27 квітня 2022 року ОСОБА_8 грошові кошти для придбання ним для власного користування автомобіля AUDI Q5.

В свою чергу, ОСОБА_8 відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_14 придбав автомобіль AUDI Q5 за 12 500 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 365 686,25 гривень, оформивши 10 травня 2022 року за собою право власності на вказаний транспортний в Регіональному сервісному центрі МВС в Тернопільській області, що по вул. Бережанській, 65, в місті Тернополі.

Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 використали благодійні пожертви призначені для потреб Збройних сил України з метою отримання прибутку на загальну суму 2 045 680,43 гривень, що відповідно до примітки до ст. 201-2 КПК України в 1000 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром.

11 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Частиною 5 ст. 170 КК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція ч. 3 ст. 201-2 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 301299684 від 12 травня 2022 року ОСОБА_5 , на праві приватної спільної часткової власності в розмірі частки належить об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101: квартира загальною площею 44,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку останній набув 23 червня 2021 на підставі договору № 48/2 від 01 жовтня 2020 року, укладеного між ТзОВ «Домобудівник» та ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .

З урахуванням викладених обставин, зважаючи на той факт, що частина вищевказаного майна, арешт на яке просить накласти прокурор, а саме частка квартири загальною площею 44.4 кв.м., яка розміщена в АДРЕСА_3 , на праві спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , враховуючи факт повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна, з метою відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя доходить висновку, що арешт частки вказаної квартири шляхом заборони її відчуження, у цьому випадку, є достатнім для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, а також є пропорційним втручанням у право власності підозрюваного та не матиме надмірних наслідків для нього, відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього кодексу.
Так, за результатами розгляду клопотання встановлено, що прокурором не доведено необхідності в обмеженні права власника частки зазначеної вище квартири - підозрюваного ОСОБА_5 , розпоряджатись і користуватись нею.
Крім того, матеріалами клопотання та прокурором в судовому засіданні не доведено те, що ОСОБА_5 також є власником житлового будинку загальною площею 78,7 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про накладення арешту на який подано дане клопотання. Так, долучена до клопотання Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , № 301259949 від 10 травня 2022 року містить лише відомості про обтяження щодо вказаного нерухомого майна.
Таким чином, клопотання слідчого про арешт майна підлягає до часткового задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на частку квартири загальною площею 44,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 , шляхом заборони її відчуження.
Ухвала про арешт майна виконується старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .
Копію ухвали надіслати на адресу старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1