У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1020/21
Номер провадження 1-кп/184/29/22

14 квітня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000017 від 08.03.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Покров, Дніпропетровської області, освіта середня неповна, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , (в режимі відео конференції), -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000017 від 08.03.2021 року.
28.03.2022 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури про продовження застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, застосованого на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року та в подальшому продовженого ухвалою від 06.05.2021 р., ухвалою суду від 03.06.2021 р., ухвалою суду від 21.07.2021 р., ухвалою суду від 09.09.2021 р., ухвалою суду від 27.10.2021 р., ухвалою суду від 20.12.2021 року та ухвалою суду від 16.02.2022 року.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що заявлені раніше ризики, передбачені п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися, та запобігти яким шляхом застосування більш м`яких, аніж тримання під вартою запобіжних заходів, неможливо, оскільки ОСОБА_3 на даний час ніде не працює, не навчається, неповнолітніх дітей на утриманні не має, осіб, які б перебували на її утриманні, також не має, інших будь-яких соціальних чинників, які б стримували її у місті Покров, Дніпропетровської області, немає. За місцем мешкання характеризується негативно, оскільки зловживає алкогольними напоями. Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 не має фактичного місця реєстрації та місця проживання в м. Покров, Дніпропетровської області, оскільки житловий будинок, в якому мешкала остання, відчужено шляхом його продажу. Так, 07.06.2021 року ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу з ОСОБА_7 (матір`ю обвинуваченої) житлового будинку разом з земельною ділянкою, розташованого по АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок на праві власності належав ОСОБА_7 і саме у вказаному житловому будинку на момент вчинення кримінального правопорушення була зареєстрована та мешкала обвинувачена. ОСОБА_3 на даний час обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і вона в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за навмисне позбавлення життя людини. Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи, з якою перебувала у сімейних відносинах, що є обставинами, що обтяжують її покарання.
Захисник обвинуваченої у судовому засіданні не заперечувала в задоволені клопотання прокурора про продовження обвинуваченій дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачена у судовому засіданні не заперечувала проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання її під вартою.
Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників процесу та дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до ч.2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою; в подальшому строк застосованого запобіжного заходу продовжено ухвалою від 06.05.2021 р., ухвалою суду від 03.06.2021 р., ухвалою суду від 21.07.2021 року, ухвалою суду від 09.09.2021 р., ухвалою суду від 20.12.2021 року та ухвалою суду від 16.02.2022 року.
Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.
З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується наданими стороною обвинувачення сукупністю доказів, а саме даними: витягу з ЄРДР №0000017 від 08.03.2021р.; протоколу огляду місця події; протоколу огляду трупа ОСОБА_8 ; висновку судово-медичної експертизи № 150 від 30.03.2021; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 ; повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 09.03.2021; протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_3 ; наявністю речових доказів, а саме: вилучених слідів пальців рук, кухонних ножів, одягом підозрюваної з наявному на ньому слідів речовини бурого кольору тощо; висновку судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/104-21/8831-Д, протоколів допитів потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколу слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_3 , висновками судово-медичних експертиз № 247/1, 247/2, 247/3, 247/4, 219, 219/1, 219/2, 219/3, 219/4, 219/6; висновку судово-психіатричної експертизи № 179 від 14.05.2021.
Крім того, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 не заперечувала факт спричинення потерпілому ножових поранень, внаслідок яких настала смерть останнього.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Повторно оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд виходить з того, що відповідно до практики ЕСПЛ, тяжкість можливого покарання згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Крім того, оцінка ризику ухилення від суду має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками (справа «Бекчиєв проти Молдови»). Оцінка ризику повторного скоєння правопорушення має здійснюватись, зокрема, з встановлених обставин справи щодо біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Клоот проти Бельгії).
Таким чином, при вирішенні питання продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про продовження існування та не зменшення ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки, як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 15-ти років; обвинувачена в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за навмисне позбавлення життя людини. Враховуючи встановлені обставини, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від суду, а також уникнення покарання за особливо тяжкий злочин, вона може виїхати з місця свого проживання.
Крім того, суд звертає увагу на те, що обвинувачена ніколи офіційно не працювала, дітей на утриманні не має, осіб, які б перебували на її утриманні, також не має, в неї відсутні міцні соціальні зв`язки (сім`ї), відсутні законні джерела доходів, кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується остання, вчинене у стані алкогольного сп`яніння.
Окрім того, за місцем проживання остання характеризується негативно, оскільки зловживає алкогольними напоями, що ставало наслідком виникнення сварок зі співмешканцем ОСОБА_8 ; раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України та, хоча на даний час судимість по вказаним кримінальним правопорушенням погашена, а відтак суд не посилається на наявність судимості у обвинуваченої, проте факт притягнення останньої до кримінальної відповідальності раніше свідчить про репутацію ОСОБА_3 та її схильність до неправомірної поведінки та може бути належним елементом при оцінці ризику вчиняти кримінальні правопорушення у майбутньому.
Водночас, зазначене підтверджує, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу, а саме ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, - не зменшились, застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконанню обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.
На даний час триває судовий розгляд по суті з проведенням судового слідства для з`ясування обставин і перевірки їх доказами з необхідністю допиту учасників кримінального провадження, а саме обвинуваченої, потерпілого та свідків, через що наявна потреба запобігти процесуальним ризикам, встановленим в судовому засіданні, а тому строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно продовжити ще на 60 днів до 13.06.2022 року включно.
В силу вимог ч.4 ст.183 КПК України, суд має право не призначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 314, 315, 316, 369-372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 14.04.2022 року до 13.06.2022 року включно.

Виконання даної ухвали покласти на ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та державну установу "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".

Копію ухвали вручити обвинуваченій, її захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1