ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000584 від 20 грудня 2021 рокувідносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с.Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, маючого середньо-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.04.2021 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2021 приблизно о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , виходячи з магазину «Варус», який розташований за адресою: м. Дніпро, просп. Миру, 61-А, з раніше не знайомим йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же день, тобто 18.12.2021 року приблизно о 16 годину 40 хвилин, перебуваючи у вказаному магазині, а саме, «Варус», який розташований за адресою: м.Дніпро, проспект Миру, 61-А, у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел на заподіяння останньому фізичного болю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у магазині Варус, який розташований за адресою: м.Дніпро, проспект Миру 61-А, 18 грудня 2021 року о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_5 , а саме на відстані витягнутої руки, стоячи обличчям один до одного, завдав один удар, долонею своєї правої руки в область потиличної частини голови потерпілого ОСОБА_5 , чим завдав йому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень,ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст.126 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом також встановлено, що вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
Оскільки нове кримінальне правопорушення за зазначеним кримінальним провадженням обвинуваченим було вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, суд на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року із розрахунку згідно п.4 ч.1 ст.72 КК України одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання із розрахунку згідно п.4 ч.1 ст.72 КК України у виді обмеження волі, строком на 2 (два) роки2 (два) дні.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1