Номер провадження № 1-кс/522/5831/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Приморського районного суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою про накладання арешту на майно від 10.06.2005 року прокуратурою Одеської області в рамках кримінальної справи № 73.

В обґрунтування свого клопотання адвокат посилається на те, що 10.06.2005 року прокуратурою Одеської області в рамках кримінальної справи № 73 накладено арешт житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Постановою слідчого слідчого відділу прокуратури Одеської області від 16.04.2010 року кримінальна справа № 52 від 14.04.2005 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України - закрита, однак рішення щодо арештованого майна не прийнято.

Оскільки кримінальна справа, у якій ухвалена постанова про накладання арешту на житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 була закрита, справа не передана до суду на час набрання чинності КПК України від 2012 року, то вирішення питання щодо зняття арешту чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюється за правилами КПК України від 2012 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , діючий в інетерас ОСОБА_4 просив клопотання про скасування арешту майна задовольнити в повному обсязі та скасувати арешт, накладений на нерухоме майно.

Дослідивши матеріали клопотання та додатки до нього, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 126 КПК України (в ред.1960 року), який був чинний на момент прийняття рішення про накладення арешту, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії.

Згідно з ч. 5 ст. 404 КПК України ( в ред. 1960 року), якщо у виправданого, чи особи, стосовно якої справа припинена, були вилучені документи, цінності чи інші предмети, або накладений арешт на майно, копія відповідного рішення суду направляється відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей чи інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Разом з тим, згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства, до набрання чинності новим КПК України.

Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна у кримінальній справі продовжує свою дію до цього часу.

Постановою слідчого слідчого відділу прокуратури Одеської області від 16.04.2010 року кримінальна справа № 52 від 14.04.2005 року за ознаками кримінального правопорушення ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України - закрита, однак рішення щодо арештованого майна не прийнято.

Враховуючи те, що постановою від 16.04.2010 року не вирішено питання про скасування арешту із вказаного у клопотанні житлового будинку, на даний час продовжують існувати обмеження в користуванні правами в особи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

На сьогоднішній час ОСОБА_4 не має можливості реалізовувати своє право власності в повному обсязі, накладений арешт порушує право власника розпоряджатися належним йому майном, у зв`язку з чим він просить скасувати арешт на належне йому майно.
Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.
Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання про скасування арешту майна з наведених підстав.
Керуючись ст. 126, 404, 411 КПК України (в ред. 1960 року), суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою про арешт майна від 10.06.2005 року прокуратурою Одеської області в рамках кримінальної справи № 73.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
18.10.2022