Справа № 155/800/21 Провадження №11-кп/802/202/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 4 жовтня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Ромашкіно Леніногорського району Республіки Татарстан, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, громадянин України, неодружений, не працює, раніше судимий:
- вироком Горохівського районного суду Волинської області від 31 травня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту, яке не відбуте,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за:
- ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання. призначеного вироком Горохівського районного суду Волинської області від 31 травня 2021 року більш суворим, призначеним даним вироком, призначено ОСОБА_7 остаточне до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано покарання, відбуте частково за попереднім вироком Горохівського районного суду Волинської області від 31 травня 2021 року, із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.
Строк відбуття покарання за даним вироком визначено обчислювати з дня затримання 20 травня 2021 року.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою.
Вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат та арешту майна.

В С Т А Н О В И В
Згідно із вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000207 від 15 червня 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України, яке перебувало на розгляді Горохівського районного суду Волинської області, в кінці серпня 2020 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, приблизно о 5 годині на АДРЕСА_2 , з метою крадіжки чужого майна, через отвір в металевих гратах, проник в літню альтанку, розташовану біля магазину «Ірина», керуючись прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що його дії не помічені іншими особами, таємно викрав велосипед марки Ragazz належний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вартістю 2 866,67 грн. чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану суму.
ОСОБА_7 21 січня 2021 року в обідню пору доби, точна година досудовим розслідуванням не встановлена, перебуваючи у м. Берестечко, Луцького району, шляхом вільного доступу зайшов на територію подвір`я, яке знаходиться на АДРЕСА_3 , звідки шляхом вільного доступу, керуючись прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що його дії не помічені іншими особами, таємно викрав садові ножиці - гілкорізи марки «Gardena», що належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вартістю 713,33 грн. чим завдав матеріальної шкоди на вказану суму.
ОСОБА_7 20 травня 2021 року приблизно о 15 годині на АДРЕСА_4 , з метою крадіжки чужого майна, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях, проник в житловий будинок за вказаною адресою, керуючись прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що його дії не помічені іншими особами, таємно із шухляди тумбочки викрав грошові кошти в загальні сумі 1 700 гривень, належні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, правильність кваліфікації дій та доведеність його ж винуватості у вчиненому, оскаржує вирок суду через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при ухваленні вироку та обранні виду і розміру покарань не враховано те, що усе викрадене майно повернуте їх власникам, а також наявність у нього тяжких захворювань, тобто незадовільний стан здоров`я. У зв`язку із цим, просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити менш суворе покарання.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, яка апеляційну скаргу заперечила та просила залишити вирок без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кваліфікація протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно, доведеність його винуватості у вчиненні даних злочинів, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається із мотивувальної частини вироку, при обранні виду та розміру покарання, судом з достатньою повнотою враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого, зокрема те, що один із злочинів, вчинених обвинуваченим, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, а саме те, що обвинувачений характеризується посередньо, займається суспільно-корисною працею, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, до взяття під варту працював різноробочим по найму, завдана вчиненими злочинами шкода двом потерпілим відшкодована, шляхом повернення викраденого майна, одному із них частково, самі потерпілі будь-яких претензій до ОСОБА_7 , при призначенні покарання поклались на розсуд суду. Враховано судом і те, що обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності. Судимість за вчинення таких злочинів, у встановленому законом порядку не знята та не погашена.

До обставин, які пом`якшують покарання суд правильно відніс: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено, і з таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається у поданій апеляційній скарзі обвинувачений, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, визначеного санкціями, ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, а остаточного до відбуття на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке слід відбувати в умовах ізоляції від суспільства.

Незадовільний стан здоров`я обвинуваченого не впливає на правильність висновків суду, так як не є таким, що унеможливлює його перебування у місцях позбавлення волі.

На думку апеляційного суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, і не є надто суворим, як зазначає захисник.

Доводи обвинуваченого, наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при ухваленні вироку та призначенні покарання, а тому підстави для її задоволення відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Горохівського районного суду Волинської області від 4 жовтня 2021 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий
Судді: