Справа № 308/3523/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), захисника адвоката ОСОБА_7 , перекладача - ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000339 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Чеської республіки, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, працюючого спеціалістом інформаційних технологій у фірмі "RWS", проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,-

встановив:

Слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 від 13 березня 2022 року, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з громадянами Чеської Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) організували незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що Указом президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та 24.02.2022 Президент України видав Указ №69 «Про загальну мобілізацію» (далі-Указ).
Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини та громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Так, у період з 24.03.2022 по 13.03.2022 ОСОБА_10 усвідомлюючи що на території України діють вище вказані Укази, з метою ухилення її сина ОСОБА_13 від загальної мобілізації видумала історію про те, що в нього нібито перелом кістки на правій нозі, підтвердивши це медичними документами, які не відповідають дійсності. В подальшому ОСОБА_10 зустрівшись у м.Львові з громадянами Чеської Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), які погодились допомогти їй в незаконному переправленні ОСОБА_13 через державний Кордон України, з метою подальшого проживання на території однієї з країн Євросоюзу. Після чого, 13.03.2022 о 05:20 год. в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород» на виїзд з України прибув мікроавтобус марки «Renault Master», д.н.з. Чеської Республіки НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Чеської Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), в ході огляду вищевказаного транспортного засобу в багажному відділенні виявлено ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був прихований від прикордонного контролю серед багажу, таким способом намагалися незаконно переправити останнього через Державний кордон України.
За таких обставин, ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ), підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

13 березня 2022 року ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку та мешканцю АДРЕСА_2 , раніше не судимого, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14 березня 2022 року ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 13.03.2022; повідомленням першого заступника начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_15 №122 «Про виявлення кримінального правопорушення» від 13.03.2022; допитами свідків працівників НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 ; медичною довідкою на ім`я ОСОБА_16 від 11.03.2022 та двома копії знімків до довідки з рентгену правої ноги; медичною випискою з травматологічного пункту на ім`я ОСОБА_16 від 11.03.2022; постановою про визнання речовими доказами від 13.03.2022; протоколом затримання ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ), в порядку ст. 208 КПК України від 13.03.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ).

На підставі вище викладеного сторона обвинувачення посилається на необхідність в обранні ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, оскільки підозрюваний ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ), бачив їх обличчя та чув анкетні дані, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на свідків злочину, інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У клопотанні зазначається, що ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ), підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч.2 ст.332 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним.

Також підозрюваний ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ), будучи на свободі може впливати на свідків працівників НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , інших підозрюваних по даному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показів, які на даний момент ще не допитані в суді. Також, може перешкоджати у встановлені інших свідків, перешкоджати у встановлені відеозаписів з місця скоєння кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення вважає, що застосування таких запобіжних заходу, як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава не може забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, оскільки існує ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ), може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органам досудового розслідування встановити всі обставини події. Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), та не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність в обранні такої міри запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, з підстав, наведених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ) обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, так як підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, які є працівниками прикордонної служби, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити розмір застави, достатньої для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ) через перекладача у судовому засіданні вказав, що він не погоджується із клопотанням сторони обвинувачення, не вчиняв кримінального правопорушення та обставини викладені в клопотанні не відповідають дійсності, шкодує, що так сталося. Пояснив, що разом з ОСОБА_11 допомагав гуманітарною допомогою. В Україну вони приїхали в суботу 12.03.2022 року вранці, везли в автомобілі обладнання з медичними апаратами, щоб надавати медичну допомогу, які їм передали за кордоном, їхали з Польщі в місто Львів, автомобілем керував Ян. У м.Львові, Замразіл Ян отримав на телефон адресу, за якою вони повинні були забрати хворого. За вказаною адресою вони забрали хлопця, якого несли до авто на руках, так як він не міг йти, і разом з ним була жінка, яка також поїхала з ними. Хлопця в автомобілі поклали на ліжко, жінка до кордону їхала в кабіні біля водія, а він був поруч з хлопцем. Перший раз вони перетинали кордон, близько 18.00 год. і на паспортному контролі кожен надавав свій паспорт. Їм повернули документи та сказали їхати у військкомат, також сказали, що хлопець не може їхати. У воєнкомат із жінкою ходив ОСОБА_17 , про що там була розмова йому невідомо, але після того як вони повернулися, то знову поїхали на кордон. Рухалися смугою для швидкої допомоги та знову подали документи, на цей раз їм сказали стати збоку, щоб не заваджали проїзду іншим. Крім того, в ОСОБА_18 на телефоні були документи, які прислали з Посольства України у Чеській Республіці, лист що дозволяв хлопцю їхати за межі території України. Після того, як показали цей документ на телефоні працівнику митниці, він його сфотографував та близько двох годин вивчвли. А потім вийшов і сказав, що є проблема, і що вони не можуть їхати дальше. Коли вони втретє були на кордоні, то він надав працівнику митниці два паспорти - свій та ОСОБА_18 , і сказав що в багажному відділі є ще двоє осіб. Після чого, працівники митниці підійшли до багажного відділення та після того, як відкрили його, сфотографували жінку і хлопця. Вказав, що хлопець лежав прикритий, але його голова була відкрита. Про те, що в Україні діє Закон, яким встановлено, що чоловіки не можуть виїжджати за кордон він не знав. Також повідомив, що його місячний дохід становить - 70 000 крон.
У судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечив. Вказав, що ОСОБА_14 не знав, що в Україні діє Закон, яким встановлено, що чоловіки не можуть виїжджати за кордон. Підозрюваний мав медичні документи та на них була відповідна печатка, він не є медиком та не міг перевірити такі. Мартін хотів допомогти українцям. Зазначив, що підозрюваний не хотів переховувати хлопця, оскільки розумів, що будуть перевіряти авто та багажний відсік. Ніяких домовленостей про незаконне перетинання кордону між ними не було та коштів за таке їм не пропонували. Просив у задоволенні клопотання відмовити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застави у розмірі 10 000 грн.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000339 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. З витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом того, що 13 березня 2022 року до слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення першого заступника начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №122 «Про виявлення кримінального правопорушення», про те, що 13.03.2022 о 05:20 год. при виїзді з України на КПП «Ужгород», що за адресою: м.Ужгород, вул.Собранецька, 224, під час огляду транспортного засобу марки «Renault Master», д.н.з. Чеської Республіки НОМЕР_1 , в якому знаходились громадяни Чеської республіки Zamrazil Jan та ОСОБА_6 та громадянка України ОСОБА_10 , виявлено громадянина України ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого вказані громадяни незаконно перенаправляли через державний кордон України.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13 березня 2022 року громадянина Чеської Республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано 13 березня 2022 року о 13 год. 20 хв. в порядку ст. 208 КПК України.
14 березня 2022 року ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: повідомлення першого заступника начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_19 №122 «Про виявлення кримінального правопорушення» від 13.03.2022; медичну довідку, видану ОСОБА_16 від 11.03.2022 року; медичну довідку травматологічного пункту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 13.03.2022 року талон №2429/277, видану ОСОБА_16 , 2003 р.н.; протокол огляду місця події від 13.03.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 13.03.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 14.03.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 14.03.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 14.03.2022 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Щодо посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри та надані підозрюваним у судовому засіданні пояснення, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що для визнання на даному етапі підозри необґрунтованою повинні бути обставини, які б беззаперечно та прямо стверджували б, що версія сторони обвинувачення є неспроможною. При цьому такі факти мали б вказувати, що правова позиція захисту є єдиноможливою в даному конкретному випадку й інша версія подій є малоймовірною. Позиція сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та пояснення підозрюваного щодо версії подій не є настільки неспростовними та однозначними, що давали б змогу дійти висновку про необґрунтованість підозри.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Сторона обвинувачення не зобов`язана доводити, що певні дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню, вже були вчинені підозрюваним, а повинна навести обґрунтування та підтвердження того, що імовірність їх настання є достатньо високою для того, щоб застосувати певний запобіжний захід.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_14 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_23 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження. Як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, у даному кримінальному провадженні як свідків допитано ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ..

Разом із тим, слідчий суддя вважає недоведеним ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, такі належним чином не обґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами.
Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ) обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, злочин вчинено групою осіб, в період дії в Україні воєнного стану, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що підозрювана раніше не судимий, є громадянином Чеської Республіки, постійного місця проживання на території України не має, працює спеціалістом інформаційних технологій у фірмі «RWS».
Разом з тим, під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не наведено переконливих доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, то слідчий суддя вважає за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч.3 ст.176 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності (ч.2 ст.182 КПК України).
Приймаючи до уваги, що в ході розгляду клопотання було встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а також наявні ризики, передбачені п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, зважаючи на наведені вище дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави.
Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.
Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ), з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021 року складає 2 481 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, зокрема, у судовому засіданні підозрюваним повідомлено, що його дохід становить 70 000 чеських крон, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 25 (двадцять п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 62 025 (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять) грн.. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Водночас, менш суворий запобіжний захід, ніж застава, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (в тому числі шляхом неналежного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ): прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, у якому перебуває (Закарпатська область) без дозволу прокурора, слідчого; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування зі свідками, у кримінальному проваджені (спілкуватися з ними лише з дозволу слідчого, прокурора та суду).
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Чеської республіки, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 25 (двадцять п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 62 025 (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять) грн.
Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26213408; банк отримувача - ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача - UA0018501.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися за межі населеного пункту, у якому перебуває (Закарпатська область) без дозволу прокурора, слідчого;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання (перебування);
- утримуватися від спілкування зі свідками, у кримінальному проваджені (спілкуватися з ними лише з дозволу слідчого, прокурора та суду).
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 10 травня 2022 року (включно).
Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1