Номер провадження 1-кп/754/330/22
Справа№754/8563/20
Вирок
Іменем України

26 липня 2022 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальнне провадження №0001579 від 03.03.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Москва, Російської Федерації, циганки, особи без громадянства, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, без визначеного місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 06.06.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. (штраф сплачено);
- по обвинуваченню за ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_3 03.03.2020 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись на стихійному базарі за адресою: м. Київ, вул. Мурманська, 6, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю уваги потерпілої та тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно підійшла впритул до потерпілої ОСОБА_7 , після чого, рукою з лівої кишені куртки потерпілої, таємно викрала мобільний телефон «Prestigio», вартістю 872 гривні 92 копійки з сім картою мобільного оператора «Київстар» та чохлом фіолетового кольору, які матеріальної цінності для потерпілої не становить, з залишком грошових коштів на рахунку в сумі 70 гривень, та грошовими коштами у сумі 500 гривень, які перебували в чохлі, тим самим таємно викрала чуже майно, що належить ОСОБА_7 .

Після чого, обвинувачена ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1442 грн. 92 коп.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною, щиро розкаялась і підтвердила вищеописані встановлені судом обставини справи.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та її дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції ЗУ № 1449-VI від 04.06.2009 року), за яке станом на час його вчинення передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції від 22.11.2018 року, яка набула чинності 01.07.2020 року), кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , а саме за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції 22.11.2018 року, яка набула чинності 01.07.2020 року), віднесене до категорії кримінального проступку, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
А отже, до обвинуваченої ОСОБА_3 слід застосовувати норми санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України, які діяли на час вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до даних про особу обвинуваченої, ОСОБА_3 , раніше судима, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, на утриманні має трьох малолітніх дітей (зі слів), за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.
На думку суду, призначення покарання у виді штрафу, буде відповідати вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відповідно до ст. 128 КПК України не пред`являвся.

На підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої витрати на залучення експретів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: мобільний телефон «Prestigio» з чохлом фіолетового кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити за належністю ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 471 грн. 03 коп. витрати на залучення експертів

Речові докази: мобільний телефон «Prestigio» з чохлом фіолетового кольору залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1