Дата документу 06.06.2022 Справа № 554/6161/21
У Х В А Л А

06 червня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17 , ОСОБА_18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000028 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, з вищою освітою, розлученої, не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого інженером-технологом в компанії «Гуденеконом-компані», не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, з неповною вищою освітою, не працюючої, має двох неповнолітніх дітей, не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , громадянина України, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Ясне, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, мешканки АДРЕСА_5 , зареєстрованої АДРЕСА_6 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, розлученої, має неповнолітню дитину, щодо якої позбавлена батьківських прав, судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Полтава, мешканця АДРЕСА_7 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України;

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки та мешканки АДРЕСА_8 , громадянки України, з середньою освітою, працює мийником на СТО, не заміжньої, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження № 0000028 по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України; ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України; ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України; ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_18 - адвокат ОСОБА_8 заявила клопотання про визнання протоколу обшуку від 24 березня 2021 року, проведеного старшим слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_19 у житловому будинку в АДРЕСА_8 та додатку до нього (оптичного диску з відеозаписом слідчої дії) - очевидно недопустимим доказом в цьому кримінальному провадженні, просила визнати його недопустимим та припинити дослідження.

В обґрунтування клопотання зазначила, що слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем перебування автомобіля ГАЗ 3110, д. н. з. НОМЕР_1 , за адресою м. Полтава, вул. Колійна, 37, яким користуються ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , однак згідно протоколу обшуку від 24 березня 2021 року, в порушення вимог ст. 233 КПК України, обшук був проведений у житловому будинку без присутності його власника та без його добровільної згоди. При цьому зазначила, що матеріали кримінального провадження не містять ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку у житловому будинку та іншому володінні особи по АДРЕСА_8 . Крім того, повідомила, що в ході проведення вищезазначеного обшуку автомобіль ГАЗ 3110, д. н. з. НОМЕР_1 , місцезнаходження якого було вирішальним фактором для виконання слідчої дії згідно з ухвалою слідчого судді, взагалі не був виявлений, хоча фактично знаходився біля сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_8 .

Прокурор заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання захисника, вважаючи, що доводи, викладені в ньому, є необґрунтованими.

Інші учасники кримінального провадження підтримали клопотання захисника ОСОБА_8 та просили його задовольнити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Системний аналіз ст. 89 КПК України дозволяє дійти висновку, що ознаки недопустимості доказів законодавець поділяє на очевидні та неочевидні, що є оціночним поняттям, вирішення якого відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в Кримінальному процесуальному кодексі України, тобто очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури отримання якого згідно положень КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим.

В постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 210/4412/15-к визначено, що при визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу.

Захисник обвинуваченої, як на підставу визнання протоколу обшуку від 24 березня 2021 року, проведеного у житловому будинку в АДРЕСА_8 та додатку до нього - оптичного диску з відеозаписом слідчої дії, недопустимими доказами в цьому кримінальному провадженні зазначає, що дану слідчу дію було проведено без дозволу слідчого судді на проведення обшуку саме житла, тобто в порушення вимог ч. 3 ст. 233 КПК України. Крім цього, зазначила, що в порушення вимог ч. 3 ст. 99 КПК України диск з відеозаписами не містить інформації, являються ці записи оригіналами чи копіями, з якого носія і у який спосіб здійснювалось копіювання, а також вони не завірені слідчим належним чином і автентичність відеозаписів не перевірена.

Суд звертає увагу, що згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 99 КПК України оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. Дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку зберігання електронного документу на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Враховуючи викладене, даючи оцінку доводів, викладених у клопотанні захисника, суд не вбачає очевидної недопустимості вищезазначених доказів та вважає, що клопотання захисника зводиться до оцінки процесуальних порушень, вчинених, на її думку, під час проведення досудового розслідування з огляду на той факт, що клопотання слідчого про дозвіл на проведення обшуку містить відомості про те, що обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_15 мають у своєму користуванні автомобіль ГАЗ 3110, д. н. з. НОМЕР_1 , який згідно проведених негласних слідчих розшукових дій знаходиться на подвір`ї будинку в АДРЕСА_8 та у зв`язку з чим слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави було надано дозвіл на проведення обшуку за цією адресою. Таким чином, згідно ухвали суду від 22 березня 2021 року слідчим групи слідчих в цьому кримінальному провадженні було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем перебування вищезазначеного автомобіля за вказаною адресою, а не в самому автомобілі.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно зі ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду даного клопотання судовий розгляд кримінального провадження триває, конкретних ознак очевидної недопустимості доказів судом не встановлено, суд вважає передчасним визнання протоколу обшуку не допустимим доказом та приходить до висновку про можливість долучення до матеріалів кримінального провадження та надання оцінки під час постановлення вироку суду в нарадчій кімнаті.

Керуючись ст. ст. 89 та 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання захисника обвинуваченого приєднати до матеріалів кримінального провадження, а оцінку належності та допустимості протоколу обшуку надати в нарадчій кімнаті при постановленні вироку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 06 червня 2022 року о 16 годині.

Суддя ОСОБА_1