Справа № 438/1816/21
Провадження № 1-кп/438/31/2022
В И Р О К
іменем України

23 червня 2022 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000763 від 08 жовтня 2021 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учня Бориславського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів №3 Бориславської міської ради, раніш не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 24 вересня 2021 року приблизно о 16 год 00 хв перебуваючи на прибудинковій території, що розташована в АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний намір, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 та, застосовуючи погрози фізичною розправою щодо останнього, які виразилися у замаху на удар, вимагав в останнього грошові кошти в сумі 100 грн. Почувши відмову ОСОБА_7 у передачі грошових коштів, обвинувачений, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, з метою подавити волю потерпілого до можливого опору, продовжив погрожувати ОСОБА_7 застосуванням стосовно нього фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таким чином подолавши волю неповнолітнього до можливого опору, змусив його піти до місця свого проживання в квартиру АДРЕСА_3 , де увійшов разом з ним в середину житлового приміщення, звідки 24 вересня 2021 року, приблизно о 16 год 30 хв, в присутності неповнолітнього ОСОБА_7 , умисно, відкрито викрав з полиці під телевізором планшет торгівельної марки «Lenovo» моделі «Yoga tab 310» сірого кольору вартістю 2 633 гривень 33 копійок та навушники марки «Носо» вартістю 70 гривень, забрав їх з собою, вийшов з квартири та пішов у невідомому напрямку, тим самим привласнив викрадене майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2 703 гривень 33 копійок.
Крім цього, 01 жовтня 2021 року приблизно о 14 год 30 хв обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «Берізка», що розташований в м. Борислав, вул. Коваліва, 46 Львівської області, реалізуючи свій протиправний намір, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, з метою відкритого викрадення мобільного телефону у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , застосувавши до останнього погрози вчинити фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таким чином подолавши його волю до можливого опору, під приводом входу в інтернет мережу «Instagram», змусив неповнолітнього ОСОБА_7 передати мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 9А» НОМЕР_1 , imeі2 НОМЕР_2 у чохлі до телефону Redmi 9А. Продовжуючи свої протиправні дії, поєднані єдиним злочинним наміром, утримуючи мобільний телефон ОСОБА_7 у руках, в інтернет мережу «Instagram» не заходив, а наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в голову та один удар взутою ногою в грудну клітку, від яких останній впав на землю, умисно, відкрито, повторно викрав мобільний телефоном торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 9А» imeі1 НОМЕР_3 , imeі2 НОМЕР_4 вартістю 1 433 гривень 33 копійок, який знаходився у чохлі до телефону Redmi 9А вартістю 60 гривень, забрав його та пішов у невідомому напрямку, тим самим привласнив викрадене майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1 493 гривень 33 копійок.
Крім цього, 11 жовтня 2021 року, приблизно о 16 год 30 хв, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік закладу загальної середньої освіти №1 м.Борислава за адресою м.Борислав, вул.Шкільна, 11, реалізуючи свій протиправний намір, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та демонструючи свою фізичну перевагу, вимагав у нього грошові кошти в сумі 1000 грн. Почувши відмову ОСОБА_8 у передачі грошових коштів, обвинувачений, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, з метою подавити волю потерпілого до можливого опору, продовжив погрожувати ОСОБА_8 застосуванням стосовно нього фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таким чином подолавши волю неповнолітнього ОСОБА_8 до можливого опору, змусив його надіслати батькові повідомлення по телефону про те, що йому потрібні кошти в сумі 300 грн для придбання подарунку для дівчини, які батько перекинув на картку «monobank» № НОМЕР_5 , видану на ім`я матері потерпілого ОСОБА_9 , якою користувався сам потерпілий. У подальшому неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 цього ж дня о 17 год 10 хв у супроводі обвинуваченого, підійшовши до банкомату «ПриватБанк», який розташований у ТЦ «ТКС Маркет» за адресою м.Борислав вул. Коваліва, 52 Г, де з банківської карти «monobank» № НОМЕР_5 зняв грошові кошти в сумі 200 гривень, оскільки більшу суму банкомат не видав, та передав їх у руки обвинуваченому. Проте, обвинувачений, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, продовжив погрожувати неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 фізичною розправою, таким чином подолавши волю неповнолітнього до можливого опору, прийшов з останнім у магазин «Рукавичка» у приміщенні ТЦ «ТКС Маркет» за адресою м.Борислав, вул. Коваліва 52 Г, де 11 жовтня 2021 року о 17 год 16 хв обвинувачений придбав собі цигарки, енергетик, чіпси та запальничку на загальну суму 125 гривень 93 копійки, за що розрахувався банківською картою «monobank» № НОМЕР_5 з безконтактною системою оплати «PAY PASS», яку йому в руки передав потерпілий ОСОБА_10 .
Крім цього, 11 жовтня 2021 року, приблизно о 17 год 18 хв обвинувачений ОСОБА_3 , вийшовши з приміщення ТЦ «ТКС Маркет» за адресою м.Борислав, вул. Коваліва 52 Г, у супроводі неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , йдучи по вул. Трускавецькій в м.Бориславі, реалізуючи свій протиправний намір, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, почав погрожувати неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 застосуванням стосовно останнього фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таким чином подолавши волю неповнолітнього до можливого опору, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_10 , перебуваючи неподалік закладу загальної середньої освіти №4 на вул.Зелена, 44 в м.Бориславі приблизно о 17 год 30 хв, вийняв з кишені куртки свій мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «3D035Z/A» серії «ІРhonе8» imeil НОМЕР_6 вартістю 5 630 гривень 67 копійок у чохлі до телефону «ІРhоnе8», вартістю 150 гривень, який обвинувачений відкрито умисно повторно вирвав у нього з рук та поклав собі у внутрішню кишеню куртки, тим самим привласнив викрадене майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5 780 гривень 67 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, розкаявся в скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема, зустрівшись у вересні 2021 року, точної дати не пам`ятає, із потерпілим ОСОБА_11 , розуміючи, що останній боїться обвинуваченого, замахнувшись рукою у напрямку останнього, почав вимагати гроші. Після чого заставив потерпілого піти до нього додому останнього. Опинившись в житлі потерпілого, забрав планшет торгівельної марки «Lenovo» та навушники марки «Носо», які у подальшому продав візуально знайомому. Виручені кошти використав на власні потреби.
Через пару днів, на початку жовтня 2021 року, неподалік магазину «Берізка», що розташований в м. Борислав, вул. Коваліва, 46 Львівської області, зустрів цього ж потерпілого, пригрозив, що поб`є, почав вимагати в останнього його мобільний телефон. Коли останній відмовився виконати вимогу, вдарив останнього рукою в голову та ногою в груди та забрав телефон.
Посеред жовтня, точної дати не пам`ятає, зустрівши знайомого ОСОБА_8 , вимагав у нього грошові кошти в сумі 1000 грн, погрожуючи побити останнього. Зняв з банківської картки потерпілого 200 гривень. Крім цього, придбав собі цигарки, енергетик, чіпси та запальничку, за що розрахувався банківською картою, яку обвинуваченому в руки передав потерпілий ОСОБА_10 . Після чого, вийшовши з приміщення ТЦ «ТКС Маркет» за адресою м.Борислав, вул. Коваліва 52 Г, у супроводі неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , погрожуючи останньому фізичною розправою, заставив потерпілого віддати свій мобільний телефон.
Просить суд суворо не карати, обрати покарання, не пов`язане з реальним відбуттям покарання. Потерпілим повністю відшкодовані завдані кримінальними правопорушеннями збитки.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, пояснив мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, підстав сумніватися в правдивості його свідчень у суду немає.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, враховуючи покази обвинуваченого про визнання вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства та насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Обираючи міру покарання відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд бере до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, які законодавцем віднесено до тяжких злочинів, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, наслідки, які настали від їх вчинення.

Обставинами, яка пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який раніше не судимий, є особою молодого віку, який вчинив кримінальні правопорушення в 14-річному віці, має постійне місце проживання, навчається в загальноосвітній школі, посередньої характеристики з місця навчання, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 19.10.2016 з діагнозом: F 90.1;F 80.1; F 81.1; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №589 від 03.11.2021 в період інкримінований йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 , який не досяг до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк в межах мінімальної санкції статті, інкримінованих кримінальних правопорушень, при цьому судом враховуються положення ст.ст.98,102 КК України, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, зокрема тяжкість кримінальних правопорушень, наявність трьох обставин, які пом`якшають покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також беручи до відома досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середній, а також висновок органу пробації про можливість виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75,104 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання.
Процесуальні витрати на загальну суму 2 059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійок, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали Бориславського міського суду Львівської області від 22 березня 2022 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75,104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , який тримається під вартою, з-під варти в залі судового засідання в порядку вимог ч.1 ст.377 КПК України.
Стягнути з ОСОБА_3 2 059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, на користь держави.

Скасувати арешт майна, накладений на мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «3D035Z/A» серії « НОМЕР_7 », відповідно до ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2021 року у справі №442/8075/21.

Речові докази у справі: мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «3D035Z/A» серії « НОМЕР_7 », переданий на зберігання в камеру збереження речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, повернути потерпілому ОСОБА_10 .
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1