Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 314/1949/13-к
Провадження № 1-кп/332/9/22
Вирок
Іменем України
08 червня 2022 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді:ОСОБА_1 ,
секретарів: за участю прокурорів: захисників:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
обвинувачених: представників цивільного відповідача:ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітнього сина, працює керівником служби безпеки ТОВ «Альбакор», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 365 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Уральське Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, який має вищу освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 365 КК України,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Люцерна Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, який має вищу освіту, неодруженого, офіційного не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 365 КК України,

Встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пред`явлено обвинувачення в наступній редакції:
«Наказом ГУМВС України в Запорізькій області № 287о/с від 18.08.2011 ОСОБА_16 призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області.
Наказом ГУМВС України в Запорізькій області № 247о/с від 19.07.2011 ОСОБА_17 призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області.
Наказом ГУМВС України в Запорізькій області № 247о/с від 19.07.2011 ОСОБА_18 призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області.
Перебуваючи на вказаних посадах, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» були працівниками правоохоронного органу.
Крім того, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , займаючи зазначені посади у правоохоронному органі, постійно виконували функції представників влади та у відповідності до ч. 1 Примітки до ст. 364 КК України були службовими особами.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про міліцію», міліція виконує свої завдання неупереджено у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.
Міліція поважає гідність особи і виявляє до неї гуманне ставлення, захищає права людини незалежно від їх соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань. У взаємовідносинах з громадянами працівник міліції повинен виявляти високу культуру і такт.
Статтею 29 Конституції України передбачено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

14.01.2013 о 16 годині 10 хвилин оперуповноважений СКР Вільнянського РВ ОСОБА_16 спільно з оперуповноваженим СКР Вільнянського РВ ОСОБА_18 , під час здійснення дій, спрямованих на встановлення осіб, яки вчиняють крадіжки на території Вільнянського району, з метою штучного покращення показників роботи з розкриття злочинів, пов`язаних з таємним викраденням невстановленими особами на території Вільнянського району майна громадян, на службовому автомобілі «Таврія», державний номер НОМЕР_2 , під загрозою застосування насильства, доставив ОСОБА_22 до службового кабінету № 3, на другому поверсі приміщення Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, розташованого за адресою: Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 17.

Після цього, ОСОБА_16 , явно виходячи за межі наданих йому владних прав та повноважень, у порушення вимог ст. 14 Закону України «Про міліцію», за попередньою змовою з ОСОБА_18 , незаконно застосував до ОСОБА_22 спеціальний засіб наручники, надівши їх на руки останнього, та з метою отримання від ОСОБА_22 відомостей про місцезнаходження ОСОБА_23 , який нібито разом із ОСОБА_22 вчинив крадіжки на території Вільнянського району, застосував до ОСОБА_22 насильство, шляхом нанесення побоїв, які полягали у заподіянні чисельних ударів у живіт, грудну клітину та пах, чим спричинив ОСОБА_22 сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.

Після того, як ОСОБА_24 повідомив ОСОБА_16 та ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_23 нібито переховується на горищі свого будинку, ОСОБА_16 , спільно з ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , посадили ОСОБА_22 до службового автомобіля «Таврія», державний номер НОМЕР_2 , та поїхали до помешкання ОСОБА_23 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де не виявили останнього.
15.01.2013 о другій половині дня оперуповноважений СКР Вільнянського РВ ОСОБА_16 , за попередньою змовою з оперуповноваженими СКР Вільнянського РВ ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , маючи намір на штучне покращення показників роботи, шляхом застосування насильства та погроз його застосування, виконуючи доручення слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в області ОСОБА_25 від 15.01.2013, надане у кримінальному провадженні № 0000287 від 14.12.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки невстановленими особами майна ОСОБА_26 з території домоволодіння АДРЕСА_5 , щодо перевірки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 на причетність до вчинення зазначеного злочину та їх опитування, на службовому автомобілі «Таврія», державний номер НОМЕР_2 , приїхали до будинку АДРЕСА_4 , у якому мешкає ОСОБА_23 .
Після цього, ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , шляхом зламу замку та вибиття вхідних дверей, незаконно, тобто без мотивованого рішення суду та всупереч волі законного володільця ОСОБА_27 та інших мешканців, вторглись у вказане домоволодіння. Продовжуючи свої незаконні дії, що порушують недоторканість житла громадян, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , виходячи за межі своїх владних повноважень, без мотивованого рішення суду та всупереч волі законного володільця, шляхом зламу замку на міжкімнатних дверях, проникли до однієї з кімнат домоволодіння, де на той час знаходився ОСОБА_23 .

У результаті вищевказаних незаконних дій ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 завдана істотна шкода інтересам потерпілих ОСОБА_27 та ОСОБА_23 , яка полягає у порушенні охоронюваного Конституцією України права громадянина та людини на недоторканість житла.

Відшукавши ОСОБА_23 та застосовуючи до нього насильство, яке полягало у нанесенні ударів та заведенні рук за спину,ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вивели його без верхнього одягу та взуття з вищевказаного будинку, посадили до автомобіля «Таврія» та за попередньою змовою відвезли у лісосмугу, розташовану близько 1,5 км від с. Українка Вільнянського району та 300 метрів до «басейну» водонакопичуваної ями для зрошення полів.
Вийшовши з автомобіля та витягнувши з неї ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , спільно з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , явно перевищуючи свої службові повноваження, умисно, з метою отримання від ОСОБА_23 визнання у вчиненні крадіжок на території Вільнянського району, застосували до останнього насильство, шляхом нанесення побоїв, завдаючи йому численні удари по різним частинам тіла.
Після цього, ОСОБА_23 , за вказівкою ОСОБА_16 , ліг на сніг обличчям донизу, ОСОБА_16 , спільно з ОСОБА_17 тримали його руками за руки, розвівши їх перпендикулярно тулубу ОСОБА_23 , а ОСОБА_18 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , сів за руль службового автомобіля «Таврія» та вчинив наїзд переднім правим колесом на ліву лопатку ОСОБА_23 , вдавивши його у сніг, чим заподіяв останньому сильного фізичного болю, фізичне та моральне страждання.
Після цього ОСОБА_16 та ОСОБА_17 припинили тримати руки ОСОБА_23 та змусили його встати зі снігу та сісти до автомобіля. Слідом за ОСОБА_23 в автомобіль сіли ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та поїхали до будинку АДРЕСА_6 , де мешкає потерпілий ОСОБА_24 .

До вказаного будинку зайшли ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які без наявності законних підстав для затримання ОСОБА_22 , із застосуванням насильства, вивели останнього з будинку та усупереч його волі посадили до вищевказаного автомобіля, у якому перебував ОСОБА_28 та потерпілий ОСОБА_23 .
Після цього, ОСОБА_16 , за попередньою змовою з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на автомобілі «Таврія» вивезли ОСОБА_22 на ставок, розташований поблизу с. Біляївка Вільнянського району, де, перевищуючи свої службові повноваження, умисно застосовували до ОСОБА_22 насильство, шляхом нанесення побоїв, завдаючи йому численні удари по різним частинам тіла, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_22 сильного фізичного болю, фізичне та моральне страждання.

Продовжуючи свої злочинні дії, 15.01.2013 о 18 годин 07 хвилин ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 доставили ОСОБА_22 та ОСОБА_23 до службового кабінету № 3 Вільнянського РВ ГУМВС України в області, де ОСОБА_16 , перевищуючи свої службові повноваження, у порушення вимог ст. 14 Закону України «Про міліцію», незаконно застосував до потерпілих спеціальний засіб наручники, надівши їх на праву руку ОСОБА_22 та ліву руку ОСОБА_23 , тим самим прикувавши їх один до одного, та, застосовуючи насильство, шляхом нанесення побоїв, завдаючи ОСОБА_22 та ОСОБА_23 численні удари руками, ногами та резиновою дубинкою по різним частинам тіла, вимагали зізнання у вчиненні крадіжок на території Вільнянського району, чим спричинили фізичний біль та моральне страждання, що призвело до не однократних короткочасних втрат ОСОБА_23 свідомості.

У результаті вищевказаних незаконних дій оперуповноважених СКР Вільнянського РВ ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , завдана істотна шкода інтересам потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , яка полягає у порушенні охоронюваного Конституцією України права громадянина та людини на свободу та особисту недоторканість.
О 22 годині 03 хвилини ОСОБА_23 відпустили.
16.01.2013 близько 07-00 годині ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , за попередньою змовою між собою, продовжуючи злочинний умисел на отримання від ОСОБА_22 зізнання у вчиненні ним крадіжок, перевищуючи свої службові повноваження, із погрозою застосування насильства, змусили ОСОБА_22 визнати вчинення ним ряду крадіжок на території Вільнянського району, у тому числі з домоволодіння АДРЕСА_5 , після чого о 13-26 годині його відпустили.

У результаті вищевказаних дій ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , потерпілому ОСОБА_22 спричинені крововиливи на лівому стегні, у ділянці лівої підколінної ямки та садна на правій кісті, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

16.01.2013 близько о 20-00 годині, після визнання ОСОБА_23 , в результаті застосування до нього насильства, вини у вчиненні крадіжок з домоволодіння АДРЕСА_5 , та надання ОСОБА_23 згоди на пропозицію видати своє власне майно, у якості того, що він нібито вкрав на території Вільнянського району, ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , за участю слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_29 вилучили з будинку ОСОБА_23 під загрозою катування його особисті речі: радіоприймач, каструлю, сковорідку, попільничку, електропіч, шкатулку, розвідний ключ, напилок, відкрутку, кувалду, кирку та лопату.
У результаті вищевказаних дій ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , у тому числі заподіяння потерпілому ОСОБА_23 по різним частинам тіла чисельних ударів, настали тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам потерпілого ОСОБА_23 , які полягають у спричиненні крововиливів у ділянці правого та лівого стегна, які кваліфікуються як легкі тілесні, а також тупої травми черева у вигляді розриву діафрагментальної поверхні селезінки, крововилив в черевну порожнину та в порожнину малого тазу (2 літри), що призвело до необхідності хірургічного втручання з видалення селезінки, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення.
Дії ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 органом досудового розслідування кваліфіковані за наступними статтями КК України:
- ч. 2 ст. 127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, інших насильницьких дій з метою примусити потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати визнання у вчиненні злочинів, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, як перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувалось насильством та погрозою його застосування, спеціальних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб за відсутності ознак катування;
- ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365 КК України, як перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам громадян, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 162 КК України, як порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла та вчинення дії, що порушують недоторканість житла громадян, вчинене службовою особою, яке супроводжувалось насильством, вчинене групою осіб;
- ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, як перевищення влади та службових повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, вчинене групою осіб за відсутності ознак катування.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 свою провину та заявлені позовні вимоги не визнав. Від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою провину та заявлені позовні вимоги не визнав. Від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. В судовому засіданні 27.05.2022 встановлено що ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до справи долучена копія відповідного свідоцтва про смерть останнього. Разом з цим, від батьків померлого ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , надійшла заява від 24.05.2022 про їх заперечення проти закриття справи відносно їх сина у зв`язку із його смертю, наполягали на виправданні їх сина за всіма статтями обвинувачення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 свою провину та заявлені позовні вимоги не визнав. Від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Незважаючи на прийняття судом всіх передбачених кримінальним процесуальним законодавством України заходів щодо встановлення місця перебування потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_27 та належного їх повідомлення про дату та час проведення судових засідань у справі, останні жодного разу не з`явились до суду для дачі показань. Від потерпілих ОСОБА_23 та ОСОБА_27 через прокурора надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності (Т. 11, а.с. 2-4). Щодо потерпілого ОСОБА_22 , з Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП надійшла інформація про те, що на останнього заведена оперативно розшукова справа «Розшук» № 50211719 від 06.10.2017 в рамках іншого кримінального провадження, місцезнаходження ОСОБА_22 не встановлено (Т. 10, а.с. 186; Т. 11, а.с. 5).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці доходив висновку, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Вказане свідчить про відсутність зацікавленості потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_27 в розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
З цих підстав, судовий розгляд справи відбувся без участі потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_27 .
Покази потерпілих на стадіях досудового розслідування та у попередньому судовому розгляді судом не досліджувались з огляду відсутності відповідних клопотань від учасників судового процесу та таких засад кримінального провадження, як безпосередність дослідження показань, диспозитивність та розумні строки.
За клопотанням сторони обвинувачення в судовому засіданні досліджені наступні докази, що на думку прокурора, свідчать про винуватість ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.127, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 365 КК України:
Висновок експерта № 426 від 01.04.2013, згідно зі змістом якого (мовою оригіналу): тупая травма живота в виде разрыва диафрагментальной поверхности селезенки, кровоизлияние в брюшную полость и в полость малого таза (2 литра), что привело к необходимости выполнения хирургического вмешательства спленэктомии (удалении скелезенки) у ОСОБА_23 , квалифицируется как тяжелое телесное повреждение, по признаку опасности для жизни в момент причинения; Кровоподтеки в области правого и левого бедер у ОСОБА_23 , квалифицируются как легкие телесные повреждения; Эти повреждения образовались от действия тупого предмета и могли образоваться в условиях, указанных в обстоятельствах дела; Давность образования телесных повреждений составляет 2-3 суток на момент проведения операции, что не противоречит сроку, указанному освидетельствуемым; ОСОБА_23 причинено не менее трех ударно-травматических воздействий (Т. 3, а.с. 164-169);
Висновок експерта № 506 від 01.04.2013, згідно зі змістом якого (мовою оригіналу): образование телесных повреждений причиненных ОСОБА_23 , при обстоятельствах, указанных им в ходе следственного эксперимента от 15.02.2013 года не исключается (Т. 3, а.с. 170-181);
Висновок експерта № 136 від 22.01.2013, згідно зі змістом якого (мовою оригіналу): кровоподтеки на левом бедре, в области левой подколенной ямки, ссадины на правой кисти у ОСОБА_22 квалифицируются как легкие телесные повреждения; повреждения образовались от действия тупых предметов и могли образоваться при обстоятельствах, указанных освидетельствуемым; Давность образования телесных повреждений не противоречит сроку, указанному в обстоятельствах дела; Учитывая локализацию видимых телесных повреждений на теле у ОСОБА_22 , ему было нанесено не менее двух ударно-травматических воздействий (Т. 3, а.с. 182-183);
Висновок експерта № 504 від 28.03.2013, згідно зі змістом якого (мовою оригіналу): не исключается возможность образования повреждений у ОСОБА_22 при обстоятельствах на которые он указывает в протоколе его допроса в качестве потерпевшего, а также в ходе проведения 21.02.2013 года следственного эксперимента с его участием (Т. 3, а.с. 184-185);
Протокол проведення слідчого експерименту від 15.02.2013 за участі потерпілого ОСОБА_23 , згідно зі змістом якого останній розповів про обставини протиправних дій обвинувачених відносно нього 15 та 16 січня 2013 року та на місті показав механізм та локалізацію нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими (Т. 3, а.с. 199-262);
Протокол проведення слідчого експерименту від 21.02.2013 за участі потерпілого ОСОБА_22 , згідно зі змістом якого останній розповів про обставини протиправних дій обвинувачених відносно нього 14-16 січня 2013 року та на місті показав механізм та локалізацію нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими (Т. 4, а.с. 1-42);
Розписка ОСОБА_26 про отримання нею від працівників міліції майна, що в неї було викрадено (радіоприймач, сковорода, каструля, попільнички, електропіч, шкатулка, набір інструментів, кувалда) та протокол огляду від 02.04.2013 вказаних речей (Т. 4, а.с. 54-64);
Належним чином завірена копія карти виїзду ШМД 18.01.2013 до ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_4 (Т. 4, а.с. 97);
Протокол огляду від 04.04.2013 металевої попільнички золотистого кольору у присутності свідка ОСОБА_25 (Т. 4, а.с. 99-101);
Клопотання про проведення огляду від 19.01.2013, ухвала слідчого судді щодо надання дозволу на огляд буд. АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_27 та протокол огляду місця події від 19.01.2013 вказаного домоволодіння з фіксацією механічних пошкоджень вхідних та міжкімнатних дверей (Т. 4, а.с. 102 111);
Належним чином завірена фотокопія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_27 (Т. 4, а.с. 112);
Копії: технічного паспорту на буд. АДРЕСА_4 , договору купівлі - продажу вказаного домоволодіння від 29.10.2001, державного акту на право власності на земельну ділянку за вищевказаною адресою, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Т. 4, а.с. 113-119);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2013, згідно з яким потерпілий ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_17 за обличчям як особу, яка «з 14 по 16 січня 2013 вчинила стосовно нього незаконні дії» (Т. 4, а.с. 120-123);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2013, згідно з яким потерпілий ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_16 за обличчям як особу, яка «з 14 по 16 січня 2013 вчинила стосовно нього незаконні дії» (Т.4, а.с. 124-127);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2013, згідно з яким потерпілий ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_18 за обличчям як особу, яка «з 14 по 16 січня 2013 вчинила стосовно нього незаконні дії» (Т. 4, а.с. 128-131);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2013, згідно з яким потерпілий ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_17 за формою обличчя як особу, яка «є співробітником Вільнянського РВ та з 15 по 17 січня 2013 вчиняла щодо нього неправомірні дії» (Т. 4, а.с. 133-136);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2013, згідно з яким потерпілий ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_16 за формою обличчя та погляду як особу, яка «є співробітником Вільнянського РВ та з 15 по 17 січня 2013 вчиняла щодо нього неправомірні дії» (Т. 4, а.с. 137-140);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2013, згідно з яким потерпілий ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_18 за формою обличчя як особу, яка «є співробітником Вільнянського РВ та з 15 по 17 січня 2013 вчиняла щодо нього неправомірні дії» (Т. 4, а.с. 141-144);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2013, згідно з яким потерпіла ОСОБА_27 впізнала ОСОБА_16 за формою обличчя як особу, яка «є співробітником Вільнянського РВ, яка вчиняла неправомірні дії щодо її сина ОСОБА_23 » (Т. 4, а.с. 145-148);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2013, згідно з яким потерпіла ОСОБА_27 впізнала ОСОБА_18 за формою обличчя як особу, яка «є співробітником Вільнянського РВ, яка вчиняла неправомірні дії щодо її сина ОСОБА_23 » (Т. 4, а.с. 149-152);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2013, згідно з яким потерпіла ОСОБА_27 впізнала ОСОБА_17 за формою обличчя як особу, яка «є співробітником Вільнянського РВ, яка вчиняла неправомірні дії щодо її сина ОСОБА_23 » (Т. 4, а.с. 153-156);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2013, згідно з яким свідок ОСОБА_32 впізнала ОСОБА_18 за формою обличчя, носу та погляду як особу, яка «є співробітником Вільнянського РВ, яка вчиняла неправомірні дії щодо її чоловіка ОСОБА_23 » (Т. 4, а.с. 157-160);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2013, згідно з яким свідок ОСОБА_32 впізнала ОСОБА_17 за формою обличчя та зачіскою як особу, яка «є співробітником Вільнянського РВ, яка вчиняла неправомірні дії щодо її чоловіка ОСОБА_23 » (Т. 4, а.с. 161-164);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2013, згідно з яким свідок ОСОБА_32 впізнала ОСОБА_16 за формою обличчя як особу, яка «є співробітником Вільнянського РВ, яка вчиняла неправомірні дії щодо її чоловіка ОСОБА_23 » (Т. 4, а.с. 165-168);
Рапорт оперативного чергового Вільнянського РО ОСОБА_33 про те, що «15.01.2013 надійшло повідомлення від ОСОБА_34 , що її співмешканця ОСОБА_23 забрали працівники міліції» (Т. 4, а.с. 169-170);
Заява ОСОБА_35 , адресована начальнику Вільнянського РО, від 15.01.2013, з проханням закінчити проводити перевірку по її заяві стосовно співмешканця (Т. 4, а.с. 171);
Копія витягу з ЄРДР № 0000287 від 14.12.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України щодо крадіжки майна з домоволодіння ОСОБА_26 (Т. 4, а.с. 172);
Належним чином завірена копія протоколу про прийняття заяви про злочин від 14.12.2012 від ОСОБА_26 щодо крадіжки належного їй майна (Т. 4, а.с. 173);
Належним чином завірена копія вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.03.2013 відносно ОСОБА_36 за ч. 3 ст. 185 КК України за фактом крадіжки 13.12.2012 майна з домоволодіння потерпілої ОСОБА_26 (Т. 4, а.с. 174);
Протокол огляду від 12.02.2013 за участю потерпілого ОСОБА_23 речей останнього: джинсів, спортивної куртки з фототаблицею речей (Т. 4, а.с. 175-193);
Протокол огляду від 06.03.2013 за участю потерпілого ОСОБА_22 речей останнього: спортивних штанів, спортивної куртки з фото таблицею речей (Т. 4, а.с. 194-202);
Протокол огляду від 19.01.2013 журналу № 315 обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, розпочатий 05.01.2013 з належним чином завіреними копіями фрагментів журналу (Т. 4, а.с. 203-223);
Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_16 , від 22.01.2013, постанова про окреме утримання підозрюваного у ІТТ від 22.01.2013, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_16 (Т. 4, а.с. 224-235);
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_16 від 24.01.2013, ухвала слідчої судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_37 від 24.01.2013 про задоволення клопотання та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 04.02.2013, якою ухвала слідчого судді від 24.01.2013 залишена без змін (Т. 4, а.с. 236-253);
Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_17 , від 22.01.2013, постанова про окреме утримання підозрюваного у ІТТ від 22.01.2013, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_17 (Т. 5, а.с. 1-12);
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_17 від 24.01.2013, ухвала слідчої судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_37 від 24.01.2013 про задоволення клопотання та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 06.02.2013, якою ухвала слідчого судді від 24.01.2013 залишена без змін (Т. 5, а.с. 13-31);
Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_18 , від 22.01.2013, постанова про окреме утримання підозрюваного у ІТТ від 22.01.2013, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_18 (Т. 5, а.с. 32-43);
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_18 від 24.01.2013, ухвала слідчої судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_37 від 24.01.2013 про задоволення клопотання та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 04.02.2013, якою ухвала слідчого судді від 24.01.2013 залишена без змін (Т. 5, а.с. 44-61);
Клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від 15.03.2013 та ухвали слідчої судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_38 від 20.03.2013 про задоволення клопотань органу досудового розслідування (Т. 5, а.с. 66-103);
Належним чином завірена копія послужного списку працівника міліції ОСОБА_17 з додатками, позитивна службова характеристика на ОСОБА_17 , складена начальником Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 22.01.2013, дані з УІАЗ про відсутність судимостей у ОСОБА_17 , дані з Вільнянської центральної районної комунальної лікарні Запорізької області про те, що ОСОБА_17 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (Т. 5, а.с. 104-133);
Належним чином завірена копія послужного списку працівника міліції ОСОБА_18 з додатками, позитивна службова характеристика на ОСОБА_18 , складена начальником Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 22.01.2013, дані з УІАЗ про відсутність судимостей у ОСОБА_18 , дані з Вільнянської центральної районної комунальної лікарні Запорізької області про те, що ОСОБА_18 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (Т. 5, а.с. 136-158);
Належним чином завірена копія послужного списку працівника міліції ОСОБА_16 з додатками, позитивна службова характеристика на ОСОБА_16 , складена начальником Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 22.01.2013, дані з УІАЗ про відсутність судимостей у ОСОБА_16 , дані з Вільнянської центральної районної комунальної лікарні Запорізької області про те, що ОСОБА_16 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (Т. 5, а.с. 159-179);
Протокол огляду від 16.02.2013 відеозаписів з носіїв комп`ютерної інформації відеореєстраторів Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області за періоди з 14.01.2013 по 17.01.2013, що є додатком до протоколу огляду чергової частини зазначеного райвідділу міліції від 19.01.2013, за змістом яких вбачається перебування у зазначений період часу на території Вільнянського РВ осіб, схожих на потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 (Т. 5, а.с. 193-196);
Протокол огляду від 19.01.2013 чергової частини Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, під час якого виявлені та вилучені журнал № 315 обліку доставлених, відвідувачів, запрошених та два відеореєстратори у корпусі чорного кольору (Т. 5, а.с. 197-199);
Клопотання про арешт майна від 20.02.2013 та відповідна ухвала слідчого судді від 21.02.2013 про арешт відеореєстраторів з Вільнянського РВ (Т. 5, а.с. 200-202);
Інформація оператора телекомунікації ПрАТ «МТС» про зв`язки абонентів, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів пересування абонентського номеру ОСОБА_16 ( НОМЕР_3 ), ОСОБА_17 ( НОМЕР_4 ), ОСОБА_18 ( НОМЕР_5 ) за період часу з 14.01.2013 по 17.01.2013 за № 60/1246дск від 03.04.2013 на 9 арк. (Т. 5, а.с. 222-256);
Витяг із функціональних обов`язків оперуповноваженого сектору карного розшуку Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області № 36/1-11 дск від 08.11.2011 (Т. 5, а.с. 257-258);
Належним чином завірена копія доручення в порядку ст. 40 КПК України від 15.01.2013 слідчого ОСОБА_25 в рамках кримінального провадження № 0000287 від 14.12.2012 щодо перевірки оперативними працівниками Вільнянського РВ на причетність до скоєного кримінального правопорушення крадіжки майна ОСОБА_26 ОСОБА_22 та ОСОБА_23 (Т. 6, а.с. 14);
Належним чином завірена копія рапорту оперуповноваженого Вільнянського РВ ОСОБА_18 (Т. 6, а.с. 15);
Належним чином завірена копія доручення в порядку ст. 40 КПК України від 16.01.2013 слідчого ОСОБА_25 в рамках кримінального провадження № 0000287 від 14.12.2012 щодо проведення оперативними працівниками Вільнянського РВ ряду слідчих дій, направлених на встановлення місця знаходження викраденого майна, встановлення можливих свідків та очевидців кримінального правопорушення крадіжки майна ОСОБА_26 (Т. 6, а.с. 16);
Три ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_38 від 26.02.2013 щодо надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації щодо вхідних та вихідних дзвінків з мобільних телефонів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з 14.01.2013 по 17.01.2013 (Т. 6, а.с. 73-75);
Ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_38 від 22.02.2013 щодо надання дозволу на тимчасовий доступ до медичної карти хворого ОСОБА_23 , що знаходилась у Вільнянській центральній районній клінічній лікарні та відповідний протокол тимчасового доступу від 28.02.2013 (Т. 6, а.с. 82- 83);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2013, згідно з яким свідок ОСОБА_39 впізнала ОСОБА_16 «як співробітника Вільнянського РВ, який вчиняв неправомірні дії щодо ОСОБА_22 » (Т. 6, а.с. 83-86);
Графік чергувань особового складу Вільнянського РВ ГУМВС на січень 2013 року (Т. 6, а.с. 88-89);
Графік несення служби співробітників Вільнянського РВ ГУМВС у складі конвою, по прийому громадян та охороні і допуску до адмінбудинку на січень 2013 рік (Т. 6, а.с. 90);
Довідка з Вільнянської ЦРКЛ про те, що вартість знаходження на лікуванні ОСОБА_23 з 18.01.2013 по 28.01.2013 склала 2623,72 грн. (Т. 1, а.с. 89).

За клопотанням прокурора були допитані наступні свідки обвинувачення:
Свідок обвинувачення ОСОБА_40 пояснила суду, що вона є інспектором Вільнянського ВП. 16.01.2013 вона була задіяна у чергуванні з охорони адміністративної будівлі Вільнянського РВ міліції, здійснювала пропускний режим до будівлі із записом відвідувачів у відповідний журнал обліку. Ознайомившись із копією журналу № 315 обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Вільнянського РВ, розпочатого 05.01.2013, свідок підтвердила зроблений нею запис про відвідування кабінету 4 Вільнянського РВ, належного сектору карного розшуку, ОСОБА_23 о 15-50 годині. Їй особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_41 пояснила суду, що вона є інспектором Вільнянського ВП. 15.01.2013 вона була задіяна у чергуванні з охорони адміністративної будівлі Вільнянського РВ міліції, здійснювала пропускний режим до будівлі із записом відвідувачів у відповідний журнал обліку. Ознайомившись із копією журналу № 315 обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Вільнянського РВ, розпочатого 05.01.2013, свідок підтвердила зроблений нею запис про відвідування кабінету 3 Вільнянського РВ, належного сектору карного розшуку, ОСОБА_23 та ОСОБА_22 о 18-05 годині. Їй особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_42 пояснив суду, що він є поліцейським Вільнянського ВП. 14.01.2013 він був задіяний у чергуванні з охорони адміністративної будівлі Вільнянського РВ міліції, здійснював пропускний режим до будівлі із записом відвідувачів у відповідний журнал обліку. Ознайомившись із копією журналу № 315 обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Вільнянського РВ, розпочатого 05.01.2013, свідок підтвердив зроблений ним запис про відвідування кабінетів 27 та 3 Вільнянського РВ ОСОБА_22 о 10-30 та 16-10 годині відповідно. Йому особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_43 пояснив суду, що у січні 2013 року він працював оперуповноваженим карного розшуку Вільнянського РВ міліції разом із обвинуваченими. Йому особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_44 пояснив суду, що у січні 2013 року він обіймав посаду заступника начальника Вільнянського РВ міліції начальника кримінальної міліції. Обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_45 на той час, як оперуповноважені карного розшуку, були його підлеглими. За родом професійної діяльності знає ОСОБА_23 як жадібну, хитру та безпринципну людину. Свідок пам`ятає, що 16.01.2013 зустрів ОСОБА_23 у приміщенні ГУМВС України у Запорізькій області, який повідомив, що збирається подавати скаргу на протиправні дії його підлеглих. Він відповів, що це його право скаржитись. Від працівників Внутрішньої безпеки міліції та прокуратури області йому відомо у чому обвинувачують його підлеглих. Йому, як свідку, особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_46 пояснив суду, що у січні 2013 року він працював інспектором з кадрової роботи Вільнянського РВ міліції. У той час обвинувачені працювали оперуповноваженими карного розшуку Вільнянського РВ міліції. Свідок пам`ятає, що 14.01.2013 він перебував на чергуванні з охорони адміністративного приміщення Вільнянського РВ міліції. Вів облік осіб, які відвідували приміщення Вільнянського РВ міліції. У цей день бачив обвинувачених на робочих місцях. Йому особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України. За родом своєї професійної діяльності ознайомлювався із матеріалами службової перевірки відносно обвинувачених, звідки і знає у чому вони обвинувачуються.
Свідок обвинувачення ОСОБА_47 пояснив суду, що станом на 2013 рік він працював помічником начальника чергової частини Вільнянського РВ міліції. В рамках цієї кримінальної справи його допитував слідчий прокуратури, який демонстрував йому відеозапис з камер відеоспостереження, розташованих на території Вільнянського РВ міліції. За який час були відеозаписи, він вже не пам`ятає. Пам`ятає, що впізнав на записах обвинувачених, які на той час були оперуповноваженими працівниками Вільнянського РВ міліції, які входили до приміщення міліції. Вони були у штатському. Йому особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_48 пояснила суду, що вона восени 2012 року зверталась до Вільнянського РВ міліції із заявою про вчинення крадіжки майна з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . Що саме було викрадено вже не пам`ятає, але пам`ятає, що точно був викрадений радіоприймач. Вказаний будинок належав її подрузі ОСОБА_49 , яка навесні 2012 року померла. Після цього і до теперішнього часу будинком опікується вона. Більше їй у даному провадженні нічого невідомо. Обвинувачених вона не знає, хто вчинив крадіжку з будинку вона не знає. Їй особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_29 пояснив суду, що станом на зиму 2013 року він працював у Вільнянському РВ міліції, де обіймав посаду слідчого. У той період, точного часу не пам`ятає, увечері, він як слідчий виїжджав разом з одним чи двома обвинуваченими, які на той час були оперуповноваженими карного розшуку, та ОСОБА_50 до останнього додому у с. Українка, в рамках кримінального провадження за фактом крадіжки з домоволодіння громадянки ОСОБА_51 . Від ОСОБА_23 було отримано письмовий дозвіл на проведення огляду місця події в його домоволодінні. Після цього зі свого господарського приміщення ОСОБА_52 добровільно видав нібито викрадені речі у вигляді садового інвентарю інструмент у громадянки ОСОБА_51 , які саме не пам`ятає. Під час слідчої дії також була присутня дружина чи співмешканка ОСОБА_53 , яка допомагала з освітленням господарського приміщення. Після проведення слідчої дії він разом із оперуповноваженими повернулись до Вільнянського РВ міліції, ОСОБА_52 залишився дома. Вилучені речі з домоволодіння ОСОБА_23 він передав старшому слідчому в рамках кримінального провадження ОСОБА_25 . Під час пересування на автомобілі та проведення огляду ОСОБА_52 вів себе спокійно, добровільно, ніхто на нього не тиснув, фізичного насилля та спецзасобів не застосовував. У подальшому, приблизно через два тижні потому, він бачив в мережі Інтернет відеозапис ОСОБА_23 про те, що до нього співробітники Вільнянського РВ міліції застосовували фізичне насильство. Свідок відеозапис ОСОБА_53 розцінює як спробу останнього уникнути відповідальність за скоєну крадіжку.
Свідок обвинувачення ОСОБА_54 пояснив суду, що станом на зиму 2013 року він працював у Вільнянському РВ міліції, де обіймав посаду начальника карного розшуку. ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 були оперуповноваженими карного розшуку, перебували у його підпорядкуванні. Свідок пам`ятає, що від мешканців сіл Вільнянського району надходили численні звернення до Вільнянського РВ щодо перевірки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 на причетність до скоєних крадіжок з приватних домоволодінь, яких майже «ловили на гарячому» безпосередньо мешканці сіл. З цього приводу, в рамках порушених кримінальних справ за фактом крадіжок з домоволодінь та за його вказівкою, оперуповноважені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 проводили оперативно - розшукові заходи щодо перевірки на причетність до вчинених злочинів ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . За результатами перевірки, як він пам`ятає, були підтверджені вказані факти, знайдена частина викрадених речей. Деталей перевірки не пам`ятає через сплив часу. Бачив в той період в приміщенні Вільнянського РВ ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , з якими працювали його підлеглі в рамках закону. Йому особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України. Скарг від останніх на дії його підлеглих не надходило.
Свідок обвинувачення ОСОБА_55 пояснив суду, що взимку 2013 року, точної дати не пам`ятає за спливом часу, він будучи лікарем - ординатором хірургічного відділення Вільнянської багатопрофільної районної лікарні, оперував пацієнта, анкетних даних не пам`ятає, на вигляд чоловік не високий, худорлявий, із русим волоссям, вусами, якому видалив селезінку, що була розірвана, оскільки попереднім оглядом було встановлено діагноз: пошкодження органів черевної порожнини, розрив селезінки під питанням. Пацієнт скаржився на біль в животі, звідки отримав він пошкодження, свідок не пам`ятає. Пам`ятає, що пацієнта супроводжувала емоційна жінка, яка повторювала, що «його вбили». Після проведеної операції, відповідно до встановленого порядку, було повідомлено правоохоронні органи. Розрив селезінки міг утворитись від травматичного впливу (падіння, травма тощо). На час підготовки до операції пацієнт був у перед шоковому стані. Свідок також зазначив, що прооперована особа є частим клієнтом лікарні, яка як мінімум 1-2 рази на рік звертається до лікарні з різними проблемами зі здоров`ям.
Свідок обвинувачення ОСОБА_25 пояснив суду, що станом на січень 2013 року він працював слідчим Вільнянського РВ міліції. В його провадженні перебувала кримінальна справа за фактом крадіжки з домоволодіння потерпілої ОСОБА_51 . В рамках цього провадження оперативному підрозділу Вільнянського РВ, в якому на той час працювали обвинувачені, надавалось доручення щодо встановлення осіб, причетних до скоєння крадіжки. Пам`ятає, що оперативним підрозділом відпрацьовувались на причетність до злочину ОСОБА_56 та ОСОБА_23 . Подальшу долю кримінальної справи не знає, оскільки пройшло багато часу з 2013 року. Нібито справу вилучали працівники прокуратури, які проводили досудове слідство відносно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Йому особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_57 пояснила суду, що станом на січень 2013 року вона працювала медичною сестрою у приймальному відділенні Вільнянської районної лікарні. 18.01.2013 працівниками швидкої медичної допомоги до лікарні був доставлений ОСОБА_23 у супроводі матері та співмешканки зі скаргами на біль в животі. Вона оформила прийом хворого та викликала лікаря хірурга, який у подальшому робив хворому операцію. Від матері та співмешканки хворого дізналась, що останнього побили працівники міліції напередодні. Сам хворий про природу травмування нічого не пояснював, перебував у свідомості на час прибуття до лікарні.
Свідок обвинувачення ОСОБА_26 пояснила суду, що приблизно 10 років потому, вона дізналась від ОСОБА_48 подруги її померлої матері, про те, що обікрали належний їй будинок АДРЕСА_5 , що дістався їй від батьків, та в якому вона не проживала, а дозволила проживати ОСОБА_48 . Зі слів ОСОБА_48 викрали садовий інвентар, точний перелік якого вже не пам`ятає за спливом часу. На прохання ОСОБА_48 вона, як власниця будинку, звернулась до Вільнянського РВ міліції із заявою про вчинений злочин. З цього проводу відбувалось досудове розслідування, під час якого вона впізнала частину майна, що було викрадено. Чим закінчилось досудове розслідування за даним фактом вона не знає. Їй особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_58 пояснив суду, що станом на січень 2013 року він працював на посаді фельдшера Вільнянської підстанції служби швидкої медичної допомоги. 18.01.2013 перебуваючи на добовому чергуванні, приблизно о 15-00 годині поступив виклик в с. Українка, вул. Миру, будинок не пам`ятає про те, що нібито побили чоловіка. Прибувши на місце, виявили постраждалого ОСОБА_53 , який був ним опитаний, оглянутий та встановлений попередній діагноз: закрита травма живота. Зі слів постраждалого та його дружини, ОСОБА_53 нібито побили працівники Вільнянського РВ міліції, які забрали його з дому, погрожували, вивозили до басейну резервуару води, тримали там два дні, примушували підписати якісь папери, намагались наїхати на нього транспортним засобом. Прізвищ працівників міліції постраждалий не називав. Крім того свідок зазначив, що подружжя ОСОБА_53 часто звертається до медичних установ Вільнянського району з приводу побиття. Свідок зазначив, що з огляду побачених умов побуту подружжя ОСОБА_53 , останні ведуть антисоціальний та антигігієнічний спосіб життя. Герасимова в той день службою швидкої медичної допомоги було доставлено до центральної районної лікарні. Свідку особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_59 пояснив суду, що станом на січень 2013 року працював на посаді чергового чергової частини Вільнянського РВ міліції. До його функціональних обов`язків відносились реєстрація заяв та повідомлень, координація роботи слідчо-оперативної групи. Знає обвинувачених як колишніх колег оперуповноважених карного розшуку Вільнянського РВ міліції. Свідок пояснив, що слідчий прокуратури в рамках досудового розслідування по даній справі демонстрував йому відеозапис з відеореєстратора, розташованого в холі Вільнянського РВ міліції, за який період та час не пам`ятає за спливом часу, під час якого бачив двох з обвинувачених, кого саме - не пам`ятає, які заходили до приміщення Вільнянського РВ міліції разом із потерпілим ОСОБА_53 . Йому особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_33 пояснив суду, що станом на січень 2013 року працював на посаді помічника начальника Вільнянського РВ міліції. З урахуванням спливу часу свідок пам`ятає лише те, що під час його чергування з медичної установи надійшла інформація про те, що у лікарню був доставлений ОСОБА_53 , який повідомив, що його нібито побили працівники міліції. Свідок пояснив, що слідчий прокуратури в рамках досудового розслідування по даній справі демонстрував йому відеозапис з відеореєстратора, розташованого в холі Вільнянського РВ міліції, за який період та час не пам`ятає за спливом часу, під час якого бачив як до райвідділу міліції заходив ОСОБА_53 , у супроводі кого не пам`ятає. Свідок також зазначив, що знає ОСОБА_53 як особу, яка постійно потрапляє до органів поліції то з приводу побиття, то з приводу домашнього насилля в сім`ї, то з приводу крадіжок майна. Свідку особисто невідомо про вчинення обвинуваченими відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 злочинів, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України.

Стороною обвинувачення заявлялось клопотання про допит в якості свідків наступних осіб: ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 та ОСОБА_32 .
З цього приводу судом вживались всі передбачені кримінальним процесуальним законодавством України заходи щодо встановлення місця перебування свідків, належного їх повідомлення про дату та час проведення судових засідань у справі, їх примусового приводу до суду тощо. Стадія допиту свідків обвинувачення тривала з 13.07.2020 до 10.12.2021, на протязі 24 судових засідань. В порушення вимог ч. 3 ст. 23 КПК України, якою встановлено обов`язок сторони обвинувачення забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом, прокурор так і не забезпечив явку у судові засідання вищезазначених свідків обвинувачення. Жодного разу вказані особи не з`явилась та не були доставлені до суду для дачі показань. З огляду на положення п. 21 ч. 1 ст. 7, ст. 28 КПК України щодо необхідності дотримання розумних строків кримінального провадження, свідки обвинувачення ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 та ОСОБА_32 не були допитані судом з причини незабезпечення прокурором їх присутності в судових засіданнях.

Стороною захисту в судовому засідання додаткових доказів у справі не надано.

Провівши судове слідство, дослідивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків:
Резюмуючи висунуте ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 обвинувачення, вбачається, що останні, будучи працівниками оперативного сектору карного розшуку Вільнянського РВ, впродовж з 14.01.2013 по 16.01.2013, з метою штучного покращення показників роботи з розкриття корисливих злочинів, вчинили катування ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , перевищили владу та службові повноваження, що супроводжувалось насильством, погрозою його застосування, спеціальних засобів, із спричиненням тяжких наслідків та вчинили порушення недоторканності житла ОСОБА_27 .
З урахуванням норм кримінального права, аналізуючи та підсумовуючи досліджені докази, надані стороною обвинувачення, можна категорично зазначити, що судом беззаперечно встановлено, що на момент інкримінованих подій:
- ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 дійсно були працівниками оперативного сектору карного розшуку Вільнянського РВ (покази свідків, копії послужних списків працівників міліції ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 );
- ОСОБА_23 мав тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, у зв`язку із чим був прооперований в умовах медичної установи (висновок експерта № 426 від 01.04.2013, покази свідків ОСОБА_55 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 );
- ОСОБА_24 мав легкі тілесні ушкодження (висновок експерта № 136 від 22.01.2013);
- в провадженні слідчого Вільнянського РВ перебувало кримінальне провадження за фактом крадіжки з домоволодіння потерпілої ОСОБА_26 (копія витягу з ЄРДР, покази свідків працівників міліції, ОСОБА_26 , ОСОБА_48 , заява ОСОБА_26 про вчинену крадіжку майна з домоволодіння, розписка ОСОБА_26 в отриманні викраденого майна, протокол огляду вказаного майна);
- перебування в приміщенні Вільнянського РВ ОСОБА_22 (14.01.2013 з 16-10 до 17-01 години; 15.01.2013 з 18-07 години до 16.01.2013 13-26 години) та ОСОБА_23 (15.01.2013 з 18-07 до 22-02 години; 16.01.2013 з 15-54 до 19-33 години; 17.01.2013 з 11-36 до 13-00 години) (покази свідків працівників міліції, протокол огляду журналу № 315 обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Вільнянського РВ).
Аналізуючи та підсумовуючи покази свідків обвинувачення ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_29 , ОСОБА_54 , ОСОБА_25 , ОСОБА_59 , ОСОБА_33 , які на час інкримінованих подій були працівниками Вільнянського РВ, вбачається що свідками підтверджені:
- факт відвідування потерпілими ОСОБА_22 та ОСОБА_50 , які фігурували підозрюваними в рамках кримінального провадження за фактом крадіжок з приватних домоволодінь, приміщення Вільнянського РВ в період з 14 по 17 січня 2013 року;
- факт добровільної видачі викрадених речей ОСОБА_50 з власного володіння.
Свідки обвинувачення ОСОБА_55 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , які на момент інкримінованих подій були медичними працівниками, підтвердили факт доставлення та оперування потерпілого ОСОБА_23 взимку 2013 року у Вільнянській багатопрофільній районній лікарні. За діагнозом, у ОСОБА_23 було пошкодження органів черевної порожнини, розрив селезінки. Зі слів жінок, які супроводжували ОСОБА_23 , який був у свідомості, останнього нібито побили працівники міліції. Сам потерпілий про обставини отримання тілесних пошкоджень не пояснював.
Свідки обвинувачення ОСОБА_48 та ОСОБА_26 зазначили суду, що звертались до Вільнянського РВ з приводу крадіжки майна з домоволодіння.
Всі свідки обвинувачення повідомили суд про те, що їм нічого невідомо про вчиненням ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_45 протиправних діянь, передбачених ст.ст. 127, 365, 162 КК України відносно ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_27 .
Крім того, свідки обвинувачення ОСОБА_44 , ОСОБА_54 , ОСОБА_58 , ОСОБА_33 під час своїх показів негативно характеризували потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 як осіб, схильних до вчинення протиправних дій, які ведуть антисоціальний спосіб життя, у зв`язку із чим неодноразово потрапляли до медичних установ та правоохоронних органів.
Стороною обвинувачення, в якості доказів причетності ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_45 до інкримінованих їм кримінальних правопорушень, долучено 13 протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, проведених за участю потерпілого ОСОБА_22 , потерпілого ОСОБА_23 , потерпілої ОСОБА_27 , свідка ОСОБА_32 та свідка ОСОБА_39 . Підсумовуючи зміст цих протоколів, потерпілі та свідки впізнали ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_45 як працівників міліції, які вчиняли щодо потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 «незаконні та неправомірні дії». Вищевказані протоколи за своєю суттю складені з ознаками «формальності та шаблонності», наче «під копірку». Зі змісту протоколів не зрозуміло, які саме «незаконні та неправомірні дії» вчиняли ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_45 по відношенню до потерпілих, взагалі не вказані обставини, за яких особа, яка впізнає, бачила особу, яка впізнається, відсутня будь - яка індивідуальність змісту протоколу, що суперечить вимогам ст. 228 КПК України. Вказані протоколи складені 20.01.2013 та 21.01.2013 двома слідчими прокуратури: ОСОБА_67 3 протоколи, ОСОБА_68 9 протоколів, деякі з них з проміжком часу складання в одну хвилину, середній час проведення даної слідчої дії, з оформленням протоколу, роз`ясненням процесуальних прав учасникам вказаної слідчої дії, самого процесу впізнання із «обґрунтуванням», складає 9 хвилин. Всі ці особи, з якими проводилась вказана слідча дія потерпілі ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_39 не приймали участь у розгляді справи в суді, у зв`язку із чим суд та учасники судового розгляду були позбавлені можливості задати питання щодо проведення вказаної слідчої дії.
З урахуванням вищевикладеного, суд критично відноситься до змісту вказаних джерел доказу, оскільки вказані протоколи не відповідають вимогам ст.ст. 9, 228 КПК України.
Судом, за клопотанням сторони обвинувачення, були дослідженні протокол проведення слідчого експерименту від 15.02.2013 за участі потерпілого ОСОБА_23 , згідно зі змістом якого останній розповів про обставини протиправних дій обвинувачених відносно нього 15 та 16 січня 2013 року та на місті показав механізм та локалізацію нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими (Т. 3, а.с. 199-262) та протокол проведення слідчого експерименту від 21.02.2013 за участі потерпілого ОСОБА_22 , згідно зі змістом якого останній розповів про обставини протиправних дій обвинувачених відносно нього 14-16 січня 2013 року та на місті показав механізм та локалізацію нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими (Т.4, а.с. 1-42).
Аналізуючи зміст цих протоколів суд констатує, що показання потерпілих, наданих при проведенні даної слідчої дії, містять явні протиріччя та розбіжності щодо механізму нанесення ударів потерпілому ОСОБА_23 обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , органом досудового розслідування ці протиріччя усунуто не було і факт застосування гумового кийка ґрунтується виключно на показах ОСОБА_23 , який участі в судовому засіданні не приймав і суд, як і інші учасники процесу, були позбавлені можливості уточнити ці покази у потерпілого безпосередньо.
З огляду на це, суд критично ставиться до змісту висновків експертів № 506 від 01.04.2013 та № 504 від 28.03.2013 щодо можливості утворення тілесних ушкоджень у потерпілих при обставинах, викладених ними під час проведених слідчих експериментів.
Дослідженими під час судового розгляду висновками експертів № 426 від 01.04.2013 та № 136 від 22.01.2013 встановлено факт наявності у потерпілих ОСОБА_23 та ОСОБА_22 тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості. Проте, наявність висновків медичного експерта при недоведеності вчинення обвинуваченими інкримінованих ним злочинів не може бути беззаперечним доказом наявності їхньої вини.
Дослідивши всі надані суду докази з огляду пред`явленого обвинувачення, суд знаходить його неконкретним, оскільки орган досудового розслідування не розмежував при пред`явленні обвинувачення дії кожного з обвинувачених під час нанесення ними побоїв та застосування ними насильницьких дій щодо потерпілих, що прямо суперечить вимогам ст.ст. 64, 132 КПК України та порушує один із основних конституційних приписів обвинуваченого право на захист.
Згідно теорії кримінального права, мотив злочину це внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого.
Орган досудового розслідування в своєму обвинуваченні, в порушення вимог ст. 91 КПК України, не розкриває мотиви обвинувачених щодо інкримінованих ним кримінальних правопорушень.
Метою вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 обвинувачення викладає в наступній редакції «з метою штучного покращення показників роботи з розкриття злочинів, пов`язаних з таємним викраденням невстановленими особами на території Вільнянського району майна громадян». При цьому сторона обвинувачення не підкріплює цей довід жодним нормативно-правовим обґрунтуванням, що покращення показників роботи з розкриття злочинів входить до професійних обов`язків працівників карного розшуку міліції.
Підсумовуючи досліджені та проаналізовані у сукупності докази, надані стороною обвинувачення щодо причетності ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 365 КК України, суд приходить до висновку, що вказані докази обвинувачення не можуть вважатися такими, що доводять вину ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 поза розумним сумнівом у інкримінованих їм злочинах. Доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинувачених доведена поза розумним сумнівом (п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2003 у справі «Кобець проти України»).

В судовому засіданні були досліджені дані, що характеризують обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
ОСОБА_16 : раніше не судимий, має вищу освіту, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітнього сина, згідно службової характеристики з органів внутрішніх справ зарекомендував себе з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;
ОСОБА_17 : за життя раніше не судимий, мав вищу освіту, офіційно не був працевлаштований, не одружений, згідно службової характеристики з органів внутрішніх справ зарекомендував себе з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
ОСОБА_18 : раніше не судимий, має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, згідно службової характеристики з органів внутрішніх справ зарекомендував себе з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Підводячи підсумки судового розгляду справи, суд враховує основні засади кримінального судочинства.
Так, ст. 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Дослідивши та оцінивши в сукупності надані сторонами докази та проаналізувавши та дослідивши їх у судовому засіданні, суд, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи кримінального провадження, керуючись законом, в їх сукупності, вважає що пред`явлене ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
Враховуючи обставини справи і результати судового слідства, суд постановляє виправдувальний вирок, за недоведеністю стороною обвинувачення вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються.
На стадії судового розгляду 29.02.2016 потерпілими ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_50 до Державної казначейської служби України, треті особи: ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пред`явлено позови про стягнення моральної шкоди, завданої злочином, у розмірі 200 000,00 грн, 90 000,00 грн та 1 000 000,00 грн відповідно (Т. 7, а.с. 220-232).
Як зазначено вище, потерпілі жодного разу до суду не з`явились, показів не надали, заявлені позови не підтримали.
З огляду на викладене та недоведеність стороною обвинувачення вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються, позовні заяви задоволенню не підлягають.
Під час судового розгляду справи стороною обвинувачення речові докази суду не надавались.
Судові витрати по кримінальній справі відсутні.
Суд не вирішує питання щодо запобіжних заходів стосовно обвинувачених, оскільки на час винесення вироку строк їх дії закінчився, клопотань щодо обрання, скасування або заміни запобіжних заходів від учасників кримінального провадження не надходило.
Керуючись ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 17, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:
ОСОБА_16 визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю стороною обвинувачення вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 365 КК України.
ОСОБА_17 визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю стороною обвинувачення вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 365 КК України.
ОСОБА_18 визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю стороною обвинувачення вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 365 КК України.

У задоволенні позовів ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_23 до Державної казначейської служби України, треті особи: ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , про стягнення моральної шкоди, завданої злочином відмовити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1