Справа № 282/773/20
Провадження № 1-кп/282/30/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2022

смт. Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фурманов Іванівської області Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє 08.05.2015 Любарським районним судом за ч.3 ст.185; ч.2 ст.185; 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, 21.03.2018 умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 24 дні.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162; ст.395; ч.2 ст.185; ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
09 травня 2020 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебував на вулиці Незалежності в с.Глезне Любарського (тепер Житомирського) району Житомирської області, де у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до господарського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, він в той час та місці, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, проник на територію домоволодіння вищевказаного будинку, де шляхом розбиття скла віконної рами, проник у середину господарського приміщення.

Перебуваючи у вищевказаному приміщенні, ОСОБА_4 , почав переміщатися по ньому, внаслідок чого відшукав та викрав дві пластикові пляшки ємкістю по 1,5 літра, які були заповнені горілкою, однак вона матеріальної цінності для потерпілого не становить.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному проникненні до іншого володіння особи, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , 16.05.2020 близько 17 год. 20 хв., перебуваючи неподалік домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_3 , біля господарських приміщень даного домоволодіння, побачив велосипед марки «Аист», синього кольору, якого вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел він, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та він залишається непомітним для оточуючих, скориставшись відсутністю власника велосипеда, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно викрав велосипед марки «Аист», синього кольору, який належав ОСОБА_7 , та з викраденим залишив місце вчинення злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд,

Даною крадіжкою потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на суму 998 грн. 33 коп.

Дії ОСОБА_4 , які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.
Крім того, 17 травня 2020 року близько 05 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у коридорі приймального відділення Любарської ЦРЛ, що по вул.Медична,5 в с.Старий Любар Любарського (тепер Житомирського) району Житомирської області, побачив велосипед марки «Спутник», темно-синього кольору, якого залишила на зберігання працівник Любарської ЦРЛ ОСОБА_8 та вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непомітним для оточуючих, скориставшись відсутністю власника велосипеда, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно викрав велосипед марки «Спутник», темно-синього кольору, з яким залишив місце вчинення злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд. Крадіжкою велосипеда, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1200 грн.

Дії ОСОБА_4 , які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.
Також встановлено, що ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 20.11.2019, ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік із застосуванням обмежень у виді: заборони виходу з будинку за місцем проживання з 22 години до 06 години наступного дня; заборони відвідування ресторанів, кафе, барів, відділів магазинів, в яких торгують спиртними напоями з метою їх придбання, заборони виїзду в особистих справах за межі Любарського (тепер Житомирського) району Житомирської області без дозволу органів-внутрішніх справ та реєстрації в поліції 1 раз на місяць. З даною ухвалою суду його ознайомлено 03.12.2019 та попереджено про кримінальну відповідальність у разі порушення правил адміністративного нагляду.

Проте ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення вищевказаних правил, розуміючи протиправність своїх дій, 22.05.2020 самовільно залишив межі Любарського (тепер Житомирського) району та знаходився в с.Печанівка Романівського (тепер Житомирського) району Житомирської області, в м.Бердичів та Бердичівському районі Житомирської області до 27.05.2020 включно.

Тобто, він самовільно в порушення правил встановленого йому адміністративного нагляду, залишив своє постійне місце проживання не повідомивши про це органи внутрішніх справ, чим порушив встановлені судом правила адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у порушенні правил адміністративного нагляду, органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.395 КК України.
Також встановлено, що 04.06.2021 близько 09 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території КНП «Любарська лікарня», що по вул.Медична,5 в с.Старий Любар Житомирського району Житомирської області, виявив велосипед рожевого кольору торговельної марки «Салют», який вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, обвинувачений, скориставшись відсутністю власника майна та інших осіб, які могли завадити вчиненню злочину, розуміючи протиправність своїх дій, умисно повторно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, з евакуаційного виходу приміщення клініко-діагностичної лабораторії, розташованого на території КНП «Любарська лікарня» за вищевказаною адресою, узявши вказаний велосипед з собою, почав його зносити із сходів. В цей час був помічений та викритий ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які виявили дану крадіжку та вибігли із приміщення клініко-діаностичної лабораторії, з метою припинення протиправних дій останнього та почали кричати до ОСОБА_4 з вимогою зупинитись.

У свою чергу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені та викриті потерпілою ОСОБА_9 і свідком ОСОБА_10 , але ігноруючи це, сів на вище вказаний велосипед та почав втікати з території КНП «Любарська лікарня» та в подальшому з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріальної шкоди на суму 1661 грн. 67 коп.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
Окрім цього, 04 червня 2021 близько 18 год., ОСОБА_4 , перебуваючи по вул.Михайлівській в с.Борушківці Житомирського району, біля паркану поблизу земельної ділянки ОСОБА_11 , побачив велосипед синього кольору торговельної марки «АRDIS» моделі «Либідь», якого вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел він, з метою особистого незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власника та інших громадян, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав вищевказаний велосипед з яким з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Даною крадіжкою, потерпілій ОСОБА_11 завдано майнової шкоди на суму 2041 грн. 67 коп.

Дії ОСОБА_4 , які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.
При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, визнав частково та дав суду наступні пояснення.

Так, що стосується обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за фактом викрадення велосипеда ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дати та часу не пам`ятає, однак перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння проходив по території лікарні, де побачив велосипед, якого викрав та поїхав ним у с.Борушківці Житомирського району. Там викрадений велосипед він продав ОСОБА_12 . Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_13 вказав, що не чув щоб потерпіла ОСОБА_9 або інші особи кричали до нього з вимогою залишити велосипед.

Щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що перебував у добрих відносинах із жителем с.Глезне Житомирського району ОСОБА_6 , часто допомагав йому по господарству та знав де зберігаються ті чи інші речі у домогосподарстві останнього. Так, 09.05.2020 у післяобідній час, він скориставшись тим, що господарів не було вдома, розбивши віконну шибку у приміщенні літньої кухні, проник в середину звідки взяв спиртні напої, після чого залишив вказане домогосподарство.

За обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що йому було відомо про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та обов`язки, які на нього покладено. Однак, він самовільно в порушення правил встановленого йому адміністративного нагляду залишив своє постійне місце проживання не повідомивши про це органи внутрішніх справ, поїхав у с.Печанівка Житомирського району, а звідти до м.Бердичева.

За обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за фактом викрадення велосипеда, який належить ОСОБА_8 , обвинувачений свою вину визнав повністю та пояснив, що в 2020 році, точної дати він не пам`ятає, був поміщений до спецпалати Любарської ЦРЛ. Вранці, будучи звільненим з неї, він перебуваючи у коридорі приймального відділення Любарської ЦРЛ, побачив велосипед марки «Спутник», темно-синього кольору, якого викрав та поїхав ним додому у с.Глезне Житомирського району.

За обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за фактом викрадення велосипеда, який належить ОСОБА_7 , обвинувачений свою вину визнав повністю та пояснив, що в 2020 році, точної дати він не пам`ятає, перебував в стані алкогольного сп`яніння в с.Стара Чортория Житомирського району та прямував до себе додому в с.Глезне Житомирського району. Тоді на дорозі він побачив велосипед, якого вирішив викрасти щоб не йти пішки. Переконавшись, що навкруги нікого не має, він сів на даний велосипед і поїхав в с.Глезне. Приїхавши в с.Глезне, він почув, що позаду його гукає ОСОБА_14 і зупинився. Підійшовши до нього, останній запитав кому належить велосипед, якого він тримає у руках. Він відповів, що велосипед належить йому, однак дівчинка, яка перебувала поруч із ОСОБА_14 сказала, що велосипед належить їй. Тоді, він віддав велосипед.

Щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за фактом викрадення велосипеда, що належить ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що своєї вини не визнає.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, однак у своїх заявах, що надійшли до суду просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Також вказали, що заподіяна матеріальна шкода обвинуваченим їм відшкодована в повному обсязі, будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого вони не мають. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому, покладаються на розсуд суду.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.162; ст.395; ч.2 ст.185; ч.2 ст.186 КК України повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме: показаннями потерпілих, свідків, речовими доказами.
Згідно ч.1 ч ст.337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, згідно зі ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
За епізодом за ч.1 ст. 162 КК України суд виходить з наступного.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України також підтверджується:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушенн від 19.05.2020, згідно якого ОСОБА_6 повідомив про факт проникнення у приміщення його домогосподарства (а.с.131, том 4);
- протоколом огляду місця події від 19.05.2020 з ілюстративними таблицями, а саме: домогосподарства в АДРЕСА_2 (а.с.133-138, том 4);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 27.05.2020 та відеозаписом до нього (а.с.140-144, том 4), відповідно до якого обвинувачений вказав на обставини вчинення ним даного кримінального правопорушення, в тому числі вказав на вікно, через яке проник до господарського приміщення потерпілого.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
За епізодом за ст.395 КК України окрім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення також підтверджується:
- витягом з ЄРДР від 29.05.2020, згідно якого до ЄРДР внесено відомості за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України (а.с.145, том 4);
- постановою слідчого про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 05.06.2020 (а.с.146-147, том 4);
- постановою Любарського районного суду Житомирської області від 20.11.2019 (а.с.148-149, том 4);
- довідкою ДОП сектору превенції Любарського ВП від 03.12.2019 (а.с.150, том 4);-
- заявою ОСОБА_4 від 21.01.2020 (а.с.151, том 4);
- листком контролю за здійсненням встановлених обмежень по відношенню до адміннаглядного ОСОБА_4 (а.с.152, том 4);
- рапортами ДОП Любарського ВП ОСОБА_15 (а.с.153 157, том 4).
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Щодо епізоду за ч.2 ст.185 КК України, за фактом вчинення майна ОСОБА_8 , окрім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення також підтверджується:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.05.2020 (а.с.90-91, т.4);
- протоколом огляду місця події від 17.05.2020 та ілюстративною таблицею до нього, а саме: приміщення приймального відділення Любарської ЦРЛ (а.с.92-94, том.4);
- протоколом огляду місця події від 17.05.2020 та ілюстративною таблицею до нього, а саме: ділянки поруч із будинком АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 надав велосипед марки «Спутник» темно синього кольору (а.с.95-96, том.4);
- постановою слідчого від 17.05.2020 про визнання і приєднання до справи речових доказів (а.с.97, том.4);
- розпискою ОСОБА_8 від 20.05.2020 (а.с.98, том.4);
- висновком експерта №12/1-452 від 25.05.2020 (а.с.99-102, том.4);
- постановою слідчого про перекваліфікацію кримінального провадження від 19.05.2020 (а.с.103, том.4).
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Щодо епізоду за ч.2 ст.185 КК України, за фактом викрадення майна ОСОБА_7 , судом встановлено наступне.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_4 . В 2020 році, точної дати він не пам`ятає, у вечірній час, перебуваючи на вулиці в с.Глезне Житомирського району, побачив як із сільського саду вибігла дитина дівчинка, яка сказала, що хтось викрав її велосипед. Свідок вказав, що йому відомо було хто в селі міг здійснити кражу велосипеда та разом з дівчиною вони пішли на зустріч обвинуваченому. Побачив, ОСОБА_4 він погукав його і той зупинився. Підійшовши до обвинуваченого, запитав у нього - чий велосипед? Той відповів, що велосипед належить йому. Однак дівчинка сказала, що він обманює і насправді велосипед належить їй. Після цього обвинувачений віддав велосипед.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, окрім його показань та показань свідка ОСОБА_14 , також підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.05.2020 (а.с.106, т.4);
- протоколом огляду місця події від 19.05.2020 та ілюстративною таблицею до нього, а саме: домогосподарства ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_4 (а.с.108-110, том.4);
- постановою про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 19.05.2020 (а.с.111, том.4);
- розпискою ОСОБА_7 (а.с.112, том.4);
- протоколом огляду місця події від 19.05.2020 та ілюстративною таблицею до нього, а саме: домогосподарства по АДРЕСА_3 (а.с.114-116, том.4);
- висновком експерта №12/1-496 від 28.05.2020 (а.с.117-120, том.4);
- постановою слідчого про перекваліфікацію кримінального провадження від 22.05.2020 (а.с.121, том.4).
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Щодо епізоду за ч.2 ст.186 КК України, судом встановлено наступне.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 04.06.2021 вранці вона перебуваючи на своєму робочому місці в Любарській ЦРЛ та через вікно побачила як невідома особа, якою виявився ОСОБА_4 , взяла належний їй велосипед, який стояв на вулиці біля приміщення лікарні. З метою припинення незаконних дій останнього, вона вибігла із приміщення та почала за ним бігти та голосно кричати з вимогою повернути їй велосипед. Однак обвинувачений не зупинився, волосипед не залишив, а навпаки прискорив свій рух і поїхав у невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_4 вона не знає, а потерпіла ОСОБА_9 є її колегою по роботі. В червні 2021 року, точної дати вже не пам`ятає, вранці вони разом із потерпілою перебували на своєму робочому місці, що в лабораторії Любарської ЦРЛ, та через вікно побачили як невідомий їм чоловік узяв велосипед ОСОБА_9 , який стояв на вулиці біля приміщення лабораторії. Тоді вони вибігли на вулицю і почали кричати до нього з вимогою залишити велосипед, однак невідомий на їх крик не зупинився та поїхав у невідомому напрямку. Також вказала, що відстань до особи, яка викрала велосипед, та ними становила не більше 20 метрів. Пізніше вона дізналася, що велосипед викрав ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_16 вказала, що працювала продавцем в магазині в с.Борушківці та до неї підійшов обвинувачений ОСОБА_4 та запропонував придбати за 200 грн. жіночий велосипед рожевого кольору. Разом з тим, знаючи обвинуваченого та те, що в нього не має велосипеда, вона його сховала в підсобному приміщенні магазину, де на наступний день віддала його працівникам поліції.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, окрім його показань, показань потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_16 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.06.2021, згідно якої ОСОБА_9 вказала, що 04.06.2021 близько 09 год. 10 хв. невідомий їй чоловік здійснив крадіжку її велосипеда, який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 біля ЦРЛ лабораторії (а.с.185-186, т.4);
- протоколом огляду місця події від 04.06.2021 та ілюстративною таблицею до нього, а саме: території Любарської ЦРЛ, що по вул.Медична,5 в с.Старий Любар (а.с.187-190, том.4);
- протоколом огляду місця події від 05.06.2021 та ілюстративною таблицею до нього, а саме: узбіччя дороги по АДРЕСА_5 , згідно якого вбачається, що гр. ОСОБА_12 добровільно надала працівникам поліції велосипед жіночий рожевого кольору, який вона придбала у ОСОБА_4 за 200 грн. (а.с.191-194, том.4);
- постановою про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 05.06.2021 (а.с.195, том.4);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.06.2021 з ілюстративною таблицею та довідкою від 06.06.2021 до нього, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_9 із запропонованих її для впізнання 4-х осіб вказала на ОСОБА_4 , як на особу, яка 04.06.2021 близько 09 год. 10 хв. здійснила крадіжку її велосипеда (а.с.198-203, том.4);
- постановою слідчого про перекваліфікацію кримінального провадження від 07.06.2021 (а.с.204, том.4);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.06.2021 з ілюстративною таблицею та довідкою від 07.06.2021 до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_10 із запропонованих її для впізнання 4-х осіб вказала на ОСОБА_4 , як на особу, яка 04.06.2021 близько 09 год. 10 хв. здійснила крадіжку велосипеда, який належить ОСОБА_9 (а.с.210-215, том.4);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.06.2021 та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала велосипед, який було викрадено 04.06.2021 (а.с.216-219, том 4);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2021 та ілюстративною таблицею до нього за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до якого обвинувачений вказав на обставини вчинення ним даного кримінального правопорушення, в тому числі на місце, де він почув жіночий голос, який кричав: "Стій, куди їдеш" (а.с.220-223, том 4);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2021 та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого потерпіла вказала про обставини викрадення її велосипеда та місце, звідки вона кричала до обвинуваченого, щоб той повернув її велосипед (а.с.224-228, том 4);
- висновком експерта №СЕ-19/106-21/6011-ТВ від 11.06.2021, згідно якого вбачається, що ринкова вартість наданого на експертизу велосипеда жіночого типу торговельної марки "Салют" станом на 04.06.2021 могла становити 1661,67 грн. (а.с.229-237, том 4).
Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Суд критично ставиться до наданих в судовому засіданні показань обвинуваченого ОСОБА_4 відносно того, він не чув, що його наздоганяла потерпіла зі свідком ОСОБА_10 та кричали йому, що б він повернув велосипед, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами, сумніватися у об`єктивності яких у суду немає підстав. Дані показання обвинуваченого суд розцінює як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності за скоєне діяння. Так, потерпіла ОСОБА_9 вказала, що після того, як вона вигукнула до обвинуваченого, він прискорив рух велосипедом, що свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював, що його дії виявлені, однак продовжив вчиняти кримінальне правопорушення.
Окрім того, такі твердження обвинуваченого спростовуються також показаннями свідка ОСОБА_10 та протоколами проведення слідчих експериментів за участю обвинуваченого та потерпілого, згідно яких вбачається, що обвинувачений та потерпіла в момет вигуків останньої знаходились на близькій відстані, а саме: не більше 20 метрів, що вказує на те, що обвинувачений мав чути адресовані йому вигуки про припинення вчинення кримінального правопорушення. Окрім того, згідно протоколу слідчого експерименту за участі обвинуваченого від 08.06.2021 вбачається, що обвинувачений повідомив, що після того, як він сів на велосипед та почав їхати, він почув жіночий голос, який який кричав: "Стій, куди їдеш" та він зрозумів, що це до нього. Окрім того, з ілюстративної таблиці до протоколу вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 самостійно вказав на місце, де почув адресований до нього жіночий голос.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Щодо епізоду за ч.2 ст.185 КК України, за фактом викрадення майна ОСОБА_11 , судом встановлено наступне.
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 04 червня 2021 року, вона велосипедом приїхала до належної їй земельної ділянки, що по АДРЕСА_5 . Велосипед вона залишила біля паркану поблизу земельної ділянки, а сама пішла полоти земельну ділянку. Ввечері, близько 20 години, повертаючись додому тим самим шляхом, вона не помітила велосипеда на тому місці де його залишила та пішла додому пішки. Наступного дня її чоловік знайшов велосипед у кущах біля стадіону в с.Борушківці. Про те, що до вчинення даної крадіжки може бути причетний ОСОБА_4 вона дізналася від продавця магазину ОСОБА_17 , яка вказала, що бачила обвинуваченого на її велосипеді та повідомила, що обвинувачений ним поїхав в сторону сільського стадіону.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, окрім показань потерпілої, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.06.2021, згідно якої потерпіла ОСОБА_11 повідомила про викрадення її велосипеда в АДРЕСА_5 04.06.2022 близько 18 год. 00 хв. (а.с.243, т.4);
- протоколом огляду місця події від 09.06.2021 та ілюстративною таблицею до нього, а саме: узбіччя дороги по АДРЕСА_5 , згідно якого оглянуто місце, це потерпіла залишила велосипед марки "Либідь" (а.с.244-246, том 4);
- протоколом огляду місця події від 10.06.2021 та ілюстративною таблицею до нього, а саме: відкритої ділянки території по АДРЕСА_5 , відповідно до якого потерпіла видала працівникам поліції велосипед марки "Либідь", який у неї вкрали 04.06.2021 (а.с.248-250, том 4);
- постановою про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 10.06.2021 (а.с.1, том 5);
- протоколом огляду речового доказу та ілюстративною таблицею до нього від 17.06.2021 (а.с.3-7, том 5);
- висновком експерта №1593/21-25 від 01.07.2021, згідно якого вбачається, що ринкова вартість велосипеда, який згідно наданої інформації, торгівельної марки "ARDIS", моделі "Либідь", бувшого в експлуатації, при умові, що на дату оцінки виріб був працездатний, технічно-справний та з аналогічним на момент проведення експертизи товарним станом, з урахуванням зносу, станом на 04.06.2021, могла складати 2041 грн. 67 коп. (а.с.8-12, том 5);
- протоколом огляду місця події та ілюстративною таблицею до нього від 27.06.2021, а саме: відкритої ділянки, що по АДРЕСА_6 , де свідок ОСОБА_18 вказав на місце, де ним був виявлений викрадений 04.06.2021 у його дружини велосипед марки "ARDIS", моделі "Либідь" (а.с.13-15, том 5);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.06.2021 з довідкою до протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_17 із запропонованих їй для впізнання 4-х осіб на фотознімках вказала на ОСОБА_4 , як особу, яка 04.06.2021 близько 18 год, приїздила велосипедом до магазину, що в АДРЕСА_5 (а.с.16-18, том 5);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 30.06.2021, згідно якого свідок ОСОБА_17 із запропонованих їй для впізнання 4-х велосипедів на фотознімках вказала на велосипед синього кольору марки "Либідь", як на велосипед, яким ОСОБА_4 04.06.2021 близько 18 год. приїздив до магазину, що в АДРЕСА_5 (а.с.19-21).
Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
На спростування наданих стороною обвинувачення доказів, які узгоджуються між собою, не викликають будь-якого сумніву у їх достовірності, сторона захисту доказів на підтвердження непричетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не подала.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є часткове визнання вини обвинуваченим, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку за ч.1 ст.162, ст.395 КК України та ч.2 ст.185 КК України за епізодами з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, яка встановлена судом, є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, суд виключає вмінену органами досудового розслідування, по відношенню до вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 та ст.395 КК України, обтяжуючу обставину - рецидив злочинів, оскільки дані правопорушення є кримінальними проступками.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Судом враховуються фактичні обставини та характер злочинних діянь, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково, наявність як пом`якшуючих обставин, так і обставини що обтяжує покарання, а також дані про особу обвинуваченого, який непрацюючий, по місцю проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість, відбував покарання у місцях позбавлення волі та на шлях виправлення не став, та після звільнення з місць позбавлення волі вчинив низку кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України, відносяться до кримінальних проступків, нетяжких та тяжкого злочинів.

Тому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі; за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі; за ст.395 КК України у виді арешту, в межах строку, передбаченого санкціями вказаних норм кримінального закону.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту та два дні обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 ч.1 ст.72 КК України суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженні становлять 3710,20 грн.

Цивільний позов по справі незаявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185; ч.1 ст.162; ст.395; ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст.162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ст.395 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 09 год. 30 хв. 10 жовтня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням судових експертиз, а саме: 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №12/1-452 від 25.05.2020); 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №12/1-496 від 28.05.2020); 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) грн. 72 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/106-21/6011-ТВ від 11.06.2021); 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 88 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №1593/21-25 від 01.07.2021).

Речовими доказами по справі, після набрання вироком суду законної сили, розпорядитися наступним чином:

- велосипед марки «Аист», синього кольору, який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_7 залишити в останнього;

- велосипед марки «Спутник», темно-синього кольору, який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_8 залишити в останньої;

- велосипед рожевого кольору торговельної марки «Салют», ручний насос для підкачування коліс чорного кольору та корзину чорного кольору, які знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_9 залишити в останньої;

- велосипед синього кольору торговельної марки «ARDIS» моделі «Либідь», який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_11 залишити в останньої.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області №282/741/21 від 08.06.2021, на майно, а саме: велосипед рожевого кольору торговельної марки «Салют», ручний насос для підкачування коліс чорного кольору та корзину чорного кольору, після набрання вироком суду законної сили, - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_1