Справа № 761/7673/22
Провадження № 1-кс/761/4337/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

27 квітня 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій заявник просив зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 08 січня 2022 року.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою заявник посилається на положення ст.303 КПК України та обґрунтовує її тим, що 03.02.2022 року до ДБР з Київської міської прокуратури надійшла заява ОСОБА_3 від 08.01.2022 про вчинення кримінального правопорушення. При цьому, листом заступника керівника відділу ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 18.02.2022 року заявнику повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 .

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання на з`явився.

При цьому судом неодноразово вживались всі можливі заходи спрямовані на повідомлення заявника про час та дату судових засідань. Так суд констатує, що заявником у своїй заяві не зазначено ні номеру мобільного телефону, ні адресу електронної пошти за якими можна було б повідомити заявника про час та дату судового засідання, єдиними вказаними заявником контактними даними була поштова адреса, водночас направлена на зазначену судову адресу судова повістка була повернута до суду із зазначенням того, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Разом з цим, судом також враховується і той факт, що відомості про час та дату судових засідань були завчасно опубліковані і на сайті судової влади, доступ до якого був у заявника, що вбачається з того, що заявник 23 травня 2022 року звертався до суду саме через цей сайт, водночас і в цьому зверненні заявник, незважаючи на наявні у формі звернень спеціальні поля для зазначення можливих засобів за допомогою яких суд міг би повідомити заявника про час та дату судових засідань (номеру мобільного телефону, адреси електронної пошти) з невідомих суду причин - не зазначив.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому у п.41 рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява №3236/03 від 03 квітня 2008 року вказано, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З врахуванням того, що вказана скарга перебуває у провадженні слідчого судді з квітня 2022 року, той факт, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, до суду не з`явилась, вичерпання судом можливостей для виклику заявника в судове засідання, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника ОСОБА_3 .

Уповноважена особа Державного бюро розслідувань в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, однак згідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність такої особи не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м. Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження №№ 11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Так, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, в тому числі, у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Разом з цим суду, ні заявником, ні органом досудового розслідування на вимогу суду, не було надано копії заяви про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Проте, зміст ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий й прокурор, хоча й не проводять до моменту внесення в ЄРДР перевірку обставин, викладених в заяві, однак аналізують її зміст на предмет наявності достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Якщо у заяві чи повідомленні відсутні вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вони не можуть вважатися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то кримінальне провадження не може бути розпочато. Наведене узгоджуються з практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, наведеній у постановах від 30.09.2021 справа №556/450/18, від 16.05.19 справа №761/20985/18, що має враховуватись судом відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Водночас, у зв`язку з тим, що заявник ОСОБА_3 до своєї скарги копію заяви про кримінальне правопорушення не долучив, разом з тим, незважаючи на неодноразові вимоги суду копію зазначеної заяви не надав і орган досудового розслідування, вичерпання судом можливостей для виклику заявника в судове засідання слідчий суддя констатує, що позбавлений можливості перевірити, чи існувала така заява про кримінальне правопорушення взагалі, а якщо існувала то чи відповідає вона вимогам ст. 214 КПК України.

За таких умов слідчий суддя констатує, що заявником не доведено, що існує факт бездіяльності уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1