Справа № 947/1731/22
Провадження № 1-кс/947/4620/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000589 від 02.12.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносілка, Комінтернівського (нині Лиманського) району, Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000589 від 02.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 362,

ч. 2 ст. 364 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюють прокурори Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської області керівники прокуратура Одеської області.

Згідно клопотання слідчого, погодженого прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході досудового розслідування встановлено, що Державним кадастровим реєстратором Кілійського відділу ГУ Держгеокадастр в Одеській області за попередньою змовою з групою наразі невстановлених осіб, шляхом внесення несанкціонованих змін до Державного земельного кадастру, у тому числі щодо цільового призначення земельних ділянок, які розташовані на території лісового фонду ДП «Ізмаїльське лісове господарство», що входять до Дунайського біосферного заповіднику та знаходяться поруч з узбережжям Чорного моря на підставі розпоряджень голови Кілійської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_5 передано безоплатно у приватну власність 6 земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва площею, 0,1 га кожна.

Розпорядженням Президента України від 21.01.2020 № 30/2020-рп «Про призначення В. Семенюка головою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області» ОСОБА_5 призначено головою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області.

Виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою (частини 1, 2, 3 ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», тут і далі за текстом законодавчі акти викладені у редакції станом на час вчинення кримінальних правопорушень).

Місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних державних адміністрацій (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»).

З огляду на положення ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 2 ст. 21, п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», п. в) ч. 3, 4, 8 ст. 122, ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України, п. 5 ст. 27 Лісового кодексу України голова районної державної адміністрації від імені районної державної адміністрації, одноособово уповноважений розпоряджатися землями державної власності в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для індивідуального дачного будівництва, крім земель сільськогосподарського та лісогосподарського призначення державної власності. При цьому, обов`язком голови районної державної адміністрації є реалізація своїх повноважень виключно у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» за невиконання такого обов`язку, зокрема за видачу розпорядження не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України, голова районної державної адміністрації несе персональну відповідальність.

Згідно з п. 5 Розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

1 січня 2013 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI (далі за текстом Закон України № 5245-VI).

Згідно з п. 7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»

Закону України № 5245-VI з дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Відповідно до підпункту а) та г) пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 5245-VI у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, а також усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті «а» пункту 3 цього розділу.

Відповідно до матеріалів лісовпорядкування Вилківського лісництва державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство» 2013-2014 років площа лісництва складає 11600,1 га. Згідно з планово-картографічними матеріалами до лісовпорядкування в постійному користуванні державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство», у тому числі перебуває земельна ділянка 1-го кварталу площею 374,1 га.

Враховуючи положення підпунктів а), г) пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 5245-VI, пункту 5 статті 27,

пункту 5 Розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, частини 8 статті 122 та частини 9 статті 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки розташовані в межах та за межами населених пунктів, які відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування перебувають у постійному користуванні державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство» є землями державної власності, які уповноважений вилучати та передавати для нелісогосподарських потреб виключно Кабінет Міністрів України.

Частиною 2 ст. 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності

(п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, регламентований ст. 118 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для індивідуального дачного будівництва у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У частині 8 ст. 118 Земельного кодексу України зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України).

Враховуючи положення ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та ст. 51 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації.

Згідно з п. ґ) ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної власності в розмірі не більше 0,10 га для індивідуального дачного будівництва.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав, у тому числі реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

Розпорядженням Кілійської районної адміністрації Одеської області від 06.01.2017 № 05 затверджено Положення про юридичний сектор апарату Кілійської районної державної адміністрації Одеської області (далі за текстом Положення).

Сектор підпорядковується голові райдержадміністрації та керівнику апарату райдержадміністрації. Доручення завідувачу надаються безпосередньо головою районної державної адміністрації (пункт 3 розділу І «Загальні засади» Положення).

Видання розпорядження, а також подання проекту розпорядження голови райдержадміністрації для його прийняття чи погодження без попереднього розгляду та погодження з юридичним сектором апарату райдержадміністрації не допускається (пункт 4 розділу І «Загальні засади» Положення).

Пропозиції сектору щодо приведення розпоряджень голови райдержадміністрації у відповідність із законодавством є обов`язковими для розгляду головою райдержадміністрації. У разі неврахування пропозицій сектору або часткового їх врахування сектор подає голові райдержадміністрації письмовий висновок до проекту розпорядження голови райдержадміністрації (пункт 5 розділу І «Загальні засади» Положення).

Основним завданням сектору є організація правової роботи, спрямованої на правильне застосування, неухильне дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства, інших нормативних актів райдержадміністрацією, її керівниками та працівниками під час виконання покладених на них завдань і функціональних обов`язків (пункт 1 розділу ІІ «Завдання» Положення).

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 розділу ІІ «Завдання» Положення юридичний сектор апарату райдержадміністрації відповідно до покладених на нього завдань: розробляє та бере участь у розробленні проектів розпоряджень голови райдержадміністрації та інших документів, що надійшли для погодження з питань, що належать до його компетенції, в тому числі, із земельних питань та готує пропозиції до них; перевіряє на відповідність чинного законодавству і міжнародним договорам України проекти розпоряджень голови райдержадміністрації, погоджує (візує) їх за наявності віз керівників зацікавлених структурних підрозділів.

Так, за обставин, вкладених в клопотанні, внаслідок зловживання владою головою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_7 отримав неправомірну вигоду у вигляді незаконно набутого права приватної власності на земельну ділянку із земель державної власності, яка перебувала у постійному користуванні державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство», що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, оскільки станом на 19.02.2021, вартість незаконно отриманої ОСОБА_7 земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0916 складала 499640,91 грн, що у 250 і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідало критерію тяжких наслідків, визначених у примітці 4 до ст. 364 КК України.

Окрім того, внаслідок зловживання владою головою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_5 його мати ОСОБА_8 отримала неправомірну вигоду у вигляді незаконно набутого права приватної власності на земельну ділянку із земель державної власності, яка перебувала у постійному користуванні державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство», що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, оскільки станом на 14.05.2021, вартість незаконно отриманої ОСОБА_8 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0091 складала 506928,00 грн, що у 250 і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідало критерію тяжких наслідків, визначених у примітці 4 до ст. 364 КК України.

Окрім того, внаслідок зловживання владою головою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_9 отримала неправомірну вигоду у вигляді незаконно набутого права приватної власності на земельну ділянку із земель державної власності, яка перебувала у постійному користуванні державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство», що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, оскільки станом на 14.05.2021, вартість незаконно отриманої ОСОБА_9 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0090 складала 506928,00 грн, що у 250 і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідало критерію тяжких наслідків, визначених у примітці 4 до ст. 364 КК України.

Окрім того, внаслідок зловживання владою головою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_10 отримав неправомірну вигоду у вигляді незаконно набутого права приватної власності на земельну ділянку із земель державної власності, яка перебувала у постійному користуванні державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство», що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, оскільки станом на 14.04.2021 вартість незаконно отриманої ОСОБА_10 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0094 складала 506928,00 грн, що у 250 і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідало критерію тяжких наслідків, визначених у примітці 4 до ст. 364 КК України.

Окрім того, вкладених в клопотанні, внаслідок зловживання владою головою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_11 отримав неправомірну вигоду у вигляді незаконно набутого права приватної власності на земельну ділянку із земель державної власності, яка перебувала у постійному користуванні державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство», що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, оскільки станом на 15.04.2021 вартість незаконно отриманої ОСОБА_11 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0093 складала 506928,00 грн, що у 250 і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідало критерію тяжких наслідків, визначених у примітці 4 до ст. 364 КК України.

Окрім того, внаслідок зловживання владою головою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_12 отримала неправомірну вигоду у вигляді незаконно набутого права приватної власності на земельну ділянку із земель державної власності, яка перебувала у постійному користуванні державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство», що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, оскільки станом на 15.04.2021 вартість незаконно отриманої ОСОБА_12 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0089 складала 506928,00 грн, що у 250 і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідало критерію тяжких наслідків, визначених у примітці 4 до ст. 364 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України - зловживання владою, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повідомлено 07.06.2022 року

На підставі всього вищенаведеного, беручи до уваги обґрунтованість підозри у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи соціально-майновий стан ОСОБА_5 , суму завданих збитків у сумі 3 034 303, 32 грн. 32 коп., а також неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, надав копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 та повідомив, що під час допиту підозрюваний відмовився надавати свій контактний номер телефону та вказав дві адреси за якими він не мешкає, а мешкають батьки його співмешканки, тобто не повідомив свого фактичного місця проживання У підозрюваного наявні документи щодо працевлаштування та бронювання на підприємстві, відповідно до яких він має право безперешкодно перетинати державний кордон. Також прокурор пояснив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні шести епізодів кримінальних правопорушень. Оглядом телефону підозрюваного було встановлено, що він спілкується з працівниками правоохоронних органів, які надсилають йому витяги з ЄРДР, та невідомі особи надсилають підозрюваному ухвали слідчих суддів, коли вони йому не адресовані. Окрім того, брат підозрюваного працює помічником судді в Суворовському районному суді м. Одеси, колишня дружина працює суддею в Котовському суді, що дає підстави вважати, що підозрюваний може через них впливати на свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, прокурор зазначив, що покарання за ч. 2 ст. 364 КК України не може бути умовним, тому підозрюваний може втекти задля уникнення від покарання. На підставі викладеного, враховуючи, що держава втратила шість земельних ділянок, вартістю понад три мільйони гривень, прокурор просив слідчого суддю застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі, який вказано у клопотанні.
Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та зазначила, що оголошена її підзахисному підозра не обґрунтована, жодним доказом не підтверджена, свідки повідомляють зовсім інші обставини, ніж зазначені в підозрі. Щодо ризиків захисник пояснила, що підозрюваний не має намірів переховуватися від слідчого, прокурора чи суду, добровільно з`явився до слідчого судді, жодних документів, які надають право відстрочки від мобілізації та право на перетин кордну підзахисний не отримував. До цього часу підзахисний не вчиняв тиск на свідків, коли обшук був проведений щ е 20.05.2022 року та не має намірів цього робити. Той факт, що брат підозрюваного працює помічником судді не може свідчити, що він бути впливати на свідків чи експертів у даному кримінальному провадженні. Підзахисний має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні дитину, батьків пенсіонерів. На підставі вищевикладеного, захисник просила слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у повному обсязі.
Підозрюваний в судовому засіданні з оголошеною підозрою не погодився у повному обсязі, пояснив, що посаду голови Кілійської РДА займав з 2020 року по березень 2021 року та був звільнений у зв`язку реорганізацією районних адміністрацій. Також пояснив, що на теперішній час не працевлаштований, завжди з`являвся на всі виклики слідчого, прокурора, суду. По клопотанню підтримав захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання у повному обсязі.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177

цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.
07.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зловживання владою, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України підтверджується:
-розпорядженнями голови Кілійської районної державної адміністрації, а також докуменами на підставі яких їх прийнято (заяви, копії паспортів, коди), зокрема: «Про надання у власність земельної ділянки державної власності гр. ОСОБА_7 для індивідуального дачного будівництва» від 01.12.2020 за № 201 яким передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0916; «Про надання у власність земельної ділянки державної власності гр. ОСОБА_8 для індивідуального дачного будівництва» від 17.03.2021 № 44, яким передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0091; «Про надання у власність земельної ділянки державної власності гр. ОСОБА_9 для індивідуального дачного будівництва» від 17.03.2021 № 38, яким передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0090; «Про надання у власність земельної ділянки державної власності
гр. ОСОБА_10 для індивідуального дачного будівництва» від 17.03.2021№ 40, яким передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0094; «Про надання у власність земельної ділянки державної власності гр. ОСОБА_12 для індивідуального дачного будівництва» від 17.03.2021 № 41, яким передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0089; «Про надання у власність земельної ділянки державної власності гр. ОСОБА_11 для індивідуального дачного будівництва» від 17.03.2021 № 43, яким передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0093;
-запитом прокурора від 31.12.2021 у порядку ст. 93 КПК України до Одеської обласної державної адміністрації та відповідь ООДА від 24.01.2022 № 105/7/01-29/581/2-22 про відсутність відмови, згоди на вилучення, припинення права користування ДП «Ізмаїльське лісове господарство»; запити прокурора від 31.12.2021 у порядку ст. 93 КПК України до Кабінету Міністрів України та відповідь Секретаріату КМ України від 05.01.2022 №363/0/2-22, що КМ України рішень про погодження зміни цільового призначення, відведення, вилучення із користування ДП «Ізмаїльське лісове господарство» земельних ділянок із зазначеними у запиті кадастровими номерами не приймалось;
-запитом прокурора від 31.12.2021 у порядку ст. 93 КПК України до
ВО «Укрдержліспроект» та відповідь від 06.01.2022 № 10 з додатком у вигляді фрагменту із публічної кадастрової карти України та нанесеними межами кв. 1 ВЛ ДП «Ізмаїльський лісгосп» за матеріалами базового лісовпорядкування;
-запитом прокурора від 31.12.2021 у порядку ст. 93 КПК України до
ДП «Ізмаїльське лісове господарство» та відповідь від 11.01.2022
№ 8 про те, що земельні ділянки кварталу 1 ділянки 14 перебувають у постійному користуванні та входять до складу Дунайського біосферного заповіднику, з додатком у вигляді копій планшетів (графічної частини за матеріалами лісовпорядкування). Дозвіл на вилучення вказаних у запиті земельних ділянок не надавався.;
-відповіддю ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 20.04.2022
№ 10-15-0.82-897/1/2-22 з якої вбачається, що згідно наявних Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, договорів оренди землі, других примірників державних актів та примірників договорів оренди землі щодо земельних ділянок право власності не зареєстроване та державні акти не видавались, землевпорядна документація відсутня, реєстраційні дії кадастровим реєстратором проведено за відсутності документації із землеустрою;
-висновоком експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (Надалі ОНДІСЕ) судової-почеркознавчої експертизи № 21-1768 від 25.05.2022, яким підтверджено, що підпис у графі «Голова Вячеслав СЕМЕНЮК» в усіх вказаних вище оригіналах розпоряджень виконаний самим ОСОБА_5 ;
-висновоком експерта ОНДІСЕ за результатами проведення земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи № 22-162/163 від 01.06.2022, яким підтверджено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0916, :01:001:0089, :01:001:0090, :01:001:0091, :01:001:0093, :01:001:0094 накладаються на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Ізмальське лісове господарство» - квартал 1 виділ 14 відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року. Площа накладання складання 100%: Вартість отриманої ОСОБА_7 земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0916 станом на 19.02.2021 складала 499 663,32 грн. Вартість отриманої ОСОБА_8 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0091 станом на 14.05.2021 складала 506 928,00 грн. Вартість отриманої ОСОБА_9 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0090 станом на 14.05.2021 складала 506 928,00 грн. Вартість отриманої ОСОБА_10 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0094 станом на 14.04.2021 складала 506 928,00 грн. Вартість отриманої ОСОБА_11 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0093 станом на 15.04.2021 складала 506 928,00 грн. Вартість отриманої ОСОБА_12 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0089 станом на 15.04.2021 складала 506 928,00 грн.
-документами, які підтверджують набуття владних повноважень та перебування ОСОБА_5 на посаді голови Кілійської РДА, а саме: оригінал розпорядження «Про вступ ОСОБА_5 на посаду голови Кілійської районної державної адміністрації» від 27.01.2020 № 04/к-2020; оригінал розпорядження «Про складання повноважень голови Кілійської районної державної адміністрації» від 29.03.2021 № 09/к-2021; розпорядження Президента України № 30/2020-рп «Про призначення В.Семенюка головою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області», розміщене на офіційному порталі Офісу Президента; розпорядження Президента України «Про звільнення ОСОБА_13 з посади голови Кілійської районної державної адміністрації Одеської області» від 25.03.2021 № 237/2021-рп, розміщене на офіційному порталі Верховної ради України;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який працює в
ДП «Ізмаїльське лісове господарство» головним лісничим, що повідомив про відсутність погоджень вказаного підприємства на вилучення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0916, :01:001:0091, :01:001:0090, :01:001:0094, :01:001:0093 та :01:001:0089 із постійного користування державного підприємства у порядку ст. 149 Земельного кодексу України;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 31.05.2022, яка повідомила, що з 2004 року по березень 2021 року працювала спеціалістом у юридичному відділі Кілійської РДА та повідомляла ОСОБА_5 , про неможливість передачі земельної ділянки у порядку приватизації на користь ОСОБА_7 для індивідуального дачного будівництва за відсутності проекту землеустрою, а також складала відповідний висновок від 18.12.2020, дозволи про надання дозволів на розробку проектів землеустрою РДА не приймались, а розпорядження на погодження про передачу земельних ділянок у власність на користь ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 їй не передавались;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 31.05.2022, яка повідомила, що з 1995 року до кінця березня 2021 року обіймала посаду начальника відділу діловодства та контролю Кілійської РДА та зареєструвала розпорядження про передачу земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 17.03.2021 за проханням ОСОБА_5 з яким не хотіла псувати ділові стосунки. ОСОБА_5 поспішав підписати розпорядження, оскільки Президент України мав його звільнити із займаної посади голови РДА. Саме ОСОБА_5 надавав їй усну вказівку про реєстрацію звернень, у тому числі які у березні 2021 року замість людей приносив до Кілійської РДА кадастровий реєстратор ОСОБА_18 . До вказаних заяв не долучались проекти землевпорядної документації, а лише копії паспортів та коду осіб. Юрист Кілійської РДА ОСОБА_15 повідомляла ОСОБА_5 про те, що розпорядження про передачу у власність земельних ділянок без проектів землевпорядної документації підписувати не можна, утім ОСОБА_5 відповів, що має достатні юридичні знання та вже у березні 2021 року розпорядження про передачу земельних ділянок у власність для візування юристу та іншим спеціалістам РДА не надавав.
-повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 4, згідно з яким ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив 05.07.1995 ім`я на Вячеслав, матір`ю якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 6, згідно з яким ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_20 ;
-роздрукованою анкетою «Перелік питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці», яку заповнено ОСОБА_5 у електронному файлі формату текстового документа Microsoft Word - «DOC», створеному та збереженому 17.02.2020 на флешносії інформації, вилученому під час обшуку 20.05.2022 житла, з якої вбачається, що його матір`ю є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , колишньою дружиною ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка працює суддею Котовського міськрайонного суду Одеської області та має з ним спільну доньку ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка мешкає за тією ж адресою, що і колишня дружина, а також брата ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який працює помічником судді у Суворовському районному суді м. Одеси, у тому числі - мати ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що у сукупності свідчить про можливість використання вказаного доказу, як документу, що підтверджує родинні зв`язки та належність останньої до кола близьких осіб, а також наявність тісних зв`язків у системі правосуддя Одещини, що надає можливість здійснення впливу на окремих представників правоохоронні органів, слідчого суддю, суд та судових експертів;
-протоколом огляду телефону ОСОБА_5 марки «IPhone Xs Max», вилученого 20.05.2022 під час обшуку житла, з якого вбачається наявність тісних зв`язків з особами, які мають контакти з представниками правоохоронних органів та судом, у тому числі слідчими суддями, оскільки ухвала слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 29.04.2022 у судовій справі № 502/615/22 «Про призначення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до розгляду» у той же день в якості повідомлення надіслана месенджером ОСОБА_5 , який не є учасником вказаного кримінального провадження та може бути причетним до вчинення за попередньою змовою нових кримінальних правопорушень підробки документів та протиправного заволодіння службовими особами і учасниками ТОВ «Приморський бриз» правом користування земельною ділянкою площею 0,6996 га для культурно-оздоровчих потреб на узбережжі Чорного моря поблизу с. Приморське Ізмаїльсьокго району Одеської області. Вказані обставини свідчать про можливість втручання у здійснення досудового розслідування та правосуддя.
-витягом з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, , з якого вбачається, що вказаний орган державної влади перебуває в стані припинення та уповноваженою особою головою комісії з припинення є ОСОБА_5 , який зберігає до цього часу владні повноваження;
-протоколом обшуку від 20.05.2022 автомобіля марки «Mercedes-Benz ML 500» д.н.з « НОМЕР_1 » та фотокопією свідоцтва про його реєстрацію (витягом про реєстрацію), які підтверджують перебування у фактичному користуванні елітного позашляховика право власності на який вочевидь формально оформлено на його мати ОСОБА_8 , а також вилучення оригіналу рішення Вилківської міської ради від 23.12.2021 про передачу у користування ТОВ «Приморський бриз» земельної ділянки площею 0,6996 га;
-протоколом обшуку від 20.05.2022 житла по
АДРЕСА_3 , який підтверджує законність вилучення флеш-носія інформації на якому збережені електронні документи ОСОБА_5 , у тому числі анкети від 17.02.2020 «Перелік питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці».
-листом від 25.04.2022 № 12-37ВИХ-22 про направлення на адресу ОНДІСЕ двох постанов про призначення почеркознавчих експертиз, одна з яких наразі перебуває на виконанні (щодо належності підписів у 6 заявах поданих від імені громадян);
-витягами з Державного реєстру речових прав щодо реєстрації прав власності на 6 земельних ділянок ( ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ) та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на обставини вчинення кримінального правопорушення, характер вчинення такого правопорушення, а також те, що на час ймовірного вчинення кримінального правопорушення підозрюваний перебував на посаді голови Кілійської РДА Одеської області тобто мав певний ступіть довіри від суспільства та керівництва держави, зв`язки в органах державної влади та місцевого самоврядування та може використати їх з метою власного переховування від органу досудового розслідування, та як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Крім того, слідчим суддею враховано надані прокурором пояснення щодо того, що підозрюваний не надає свій контактний телефон, повідомляє декілька місць проживання під час допиту у слідчого, що підтверджується відповідним протоколом, наявним в матеріалах клопотання, а під час встановлення його особи під час розгляду даного клопотання, надав ще й третю адресу його проживання,
Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість ризику переховування.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює наступну процедуру отримання показань від свідків, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
В судовому засіданні було встановлено, що наразі триває проведення судової почеркознавчої експертизи щодо визначення належності підписів у 6 заявах поданих від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що за умов наявності тісних зв`язків серед представників правоохоронних органів та суду надає можливість здійснення впливу на судового експерта.
Окрім того, як пояснив в судому засіданні прокурор, наразі допитано не усіх свідків у кримінальному провадженні, у тому числі не усіх службових осіб Кілійської РДА Одеської області, які погоджували розпорядження про передачу земельної ділянки на користь ОСОБА_7 та перебували у підпорядкуванні ОСОБА_5 , а саме не допитано колишнього головного архітектора Кіллійської РДА ОСОБА_24 , першого заступника голови Кіллійської РДА ОСОБА_25 , керівника апарату райдержадміністрації ОСОБА_26 , інших працівників відділу діловодства та контролю апарату Кілійської РДА щодо обставин та часу погодження ними вказаного розпорядження, часу прийому звернень, на яких останній за авторитетом займаної до цього часу посади може незаконно впливати змушуючи надавати вигідні для нього свідчення, як впливав на керівника відділу ОСОБА_17 примушуючи до реєстрації звернень та розпоряджень іншими датами.
Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що у підозрюваного є зв`зки в судових та правоохоронних органах, які, як пояснив прокурор, можуть бути використані ним для впливу на свідків чи експертів.
Щодо доводів захисника про те, що підозрюваний до цього часу не впливав на свідків чи експертів у даному кримінальному провадженні, то слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру та вручено клопотання про застосування запобіжного заходу з матеріалами, які містять інформацію про анкетні дані свідків. експертів лише 07.06.2022 року.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що посилання сторони обвинувачення на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа є необґрунтованим з огляду на наступне.
Як було встановлено в судовому засіданні, підозрюваний на теперішній час не займає посаду голови Кілійської РДА Одеської області, тому не може продовжити вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється
Так в своєму клопотанні, сторона обвинувачення обґрунтовує зазначений ризик тим, що ОСОБА_5 під час перебування на посаді керівника державного органу виконавчої влади здійснював фактичне керівництво та контроль за діяльність мережі комерційних магазинів у м. Одесі та Одеській області під назвою ТОВ «ДИВОСВІТ ГЛОБАЛ», , фактичним бенефіціарним власником до яких його відносять працівники вказаної мережі, що може свідчити про вчинення ним не лише нових злочинів: з ухилення від сплати податків, зборів за ст. 212 КК України, не виплату заробітної плати за ст. 175 КК України, декларування недостовірної інформації за ст. 366-2 КК України.
Однак, зазначений ризик, в контексті його обґрунтування стороною обвинувачення не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Слідчий суддя бере до уваги, характеризуючі дані підозрюваного, а саме те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації і проживання, позитивно характеризується, йому оголошено подяки за час перебування на посаді голови Кілійської РДА Одеської області.

Разом з тим, слідчий суддя критично ставиться до дововодів сторони захисту про те, що на утриманні підозрюваного перебуває малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьки похилого віку. Оскільки, жожних підтверджуючих вказані обставини доказів не надано та, як було встановлено в судому засіданні, підозрюваний не працевлаштований, постійного доходу не має, окрім того, дитина з ним не проживає.

Обставин, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні встановлено не було.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи те, що підозрюваний під час ймовірного вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді голови Кілійської РДА Одеської області, у зв`язку з чим мав певний ступінь довіри від суспільства та керівництва держави, те, що кримінальним правопорушенням завдано збитків державі у сумі 3 034 303, 32 грн., а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Так, із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та § 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява № 12050/ 04, § 79).

Дослідивши клопотання та долучені в обґрунтування матеріали, слідчий суддя з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та соціального стану підозрюваного, який як було встановлено в судовому засіданні фактично у своєму володінні має елітний позашляховик марки «Mercedes-Benz ML 500» д.н.з « НОМЕР_1 », володіє низкою об`єктів житлової нерухомості у новобудовах м. Одеси, які формально, які земельна ділянка, оформлено на матір підозрюваного, а також завданих державі збитків, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні владою, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою влади всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави.

Особливий характер кримінального правопорушення, який слід врахувати при визначені розміру застави, пов`язаний із значним суспільним інтересом у цьому кримінальному провадженні, зокрема, вчинення такого роду кримінальних правопорушень завдає істотної шкоди державним інтересам, зокрема державі завдано збитків у сумі 3 034 303, 32 грн.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, обставини вчинення кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки, які носять значний суспільний резонанс, розмір збитків, завданих державі, сума застави має перевищувати граничні розміри визначені у ст. 182 КПК України.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 1223 (одна тисяча двісті двадцять три) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 034 263 (три мільйони тридцять чотири тисячі двісті шістдесят три) гривні, здатна у разі її внесення забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000589 від 02.12.2021 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком до 30.06.2022 року, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 1223 (одна тисяча двісті двадцять три) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 034 263 (три мільйони тридцять чотири тисячі двісті шістдесят три) гривні.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 30.06.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. Не спілкуватися зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні;
5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1