Справа №591/1450/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/369/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у режимі відео конференції у залі суду в м. Суми матеріали кримінального за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2022 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся старший слідчий УСБ України в Сумській області з клопотанням про продовження ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 332 КК України, строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ризики, передбачені п.п.1,3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час існують та не зменшилися і запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2022 року у задоволенні клопотання підозрюваного та його захисників було відмовлено, а клопотання слідчого було задоволено. Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до до 23 вересня 2022 року включно.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням засобів електронного контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Встановити для підозрюваного ОСОБА_10 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні №0000016.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням повноти судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Апелянт вказує, що слідчий суддя не був об`єктивним, вивчаючи та надаючи оцінку лише доданим до клопотання про продовження запобіжного заходу доказам сторони обвинувачення.

Так, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що підозрюваний має «сумнівні зв`язки» з представниками росії, але в чому вони полягають, не зазначено взагалі, та чи підпадають вони під санкцію ст. 111 КК України, що вони направлені на умисні діяння на шкоду державі не доведено взагалі, ні повідомлення про підозру, ні інші матеріали провадження, не мають жодних доказів того, що підозрюваний отримував чи то виконував злочинне завдання, що поставлено йому представниками країни-агресора. З наданих протоколів щодо проведення НСРД можливо зрозуміти, що підозрюваному неодноразово пропонували перейти до росії, або отримувати від країни агресора допомогу для громади і очевидним з цих розмов є те, що ОСОБА_7 на це не погодився й не вчинив цих дій. Жодної мови про зраду, щодо висвітлення ворогу кращих місць для заходу на території громади чи то переміщення ЗСУ не велося, навпаки, в протоколах є розмови про те, що військ ЗСУ біля Середина-Буди немає взагалі та їх не бачили жодного разу. З протоколу НСРД вбачається, що ОСОБА_7 був проти розміщення на території своєї громади російської цистерни з паливом як нібито «допомоги», а також проти пропозиції агресора за прибирання вагончику санепідемстанції на кордоні зі сторони України, оскільки це буде зрадою. Фактично, протоколи НСРД не мають фактів, що зазначені в повідомленні про підозру взагалі, в тому числі щодо блокування роботи приміщення прикордонного загону, з якого 24 лютого 2022 року виїхали прикордонники й не поверталися назад через війну, про що надана довідка.

Апелянт зазначає, що з часу повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення минуло більше 3 місяців, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, заявлені стороною обвинувачення значно зменшилися, а деякі не підтверджуються взагалі. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які офіційні докази незаконного тиску чи впливу на свідків та інших осіб, можливості знищення доказів у справі, при тому, що всі докази по справі знаходяться у прокурора і надаються суду для дослідження, доступ до них відсутній, більшість потерпілих та свідків допитані, матеріали НСРД розсекречено. З доводів клопотання зрозуміло, що залишається недопитаний лише 1 свідок ОСОБА_11 , якого не може знайти орган досудового розслідування і можливість його відшукати у підозрюваного та вплинути на нього є нереальною. У справі вже допитано під протокол, з попередженням про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів та їх зміну в майбутньому, близько 50 свідків. При цьому, слідчий суддя не звертає увагу на той факт, що показання допитаних свідків істотно різняться в даному кримінальному провадженні, але з цього приводу слідчий суддя лише зазначив, що не може надати оцінку таким показам, при цьому зазначає про «безспірний» факт обґрунтованості підозри, що є порушенням принципів змагальності ти диспозитивної кримінального провадження. З таких хибних та необгрунтованих висновків суду можна зробити висновок, що всі докази, що надані стороною обвинувачення є доказами існування обґрунтованої підозри, а докази сторони захисту оцінці не підлягають, оскільки суд нібито позбавлений можливості їх оцінювати з метою розуміння обґрунтованості підозри.

Крім того, апелянт вказує, що стосовно висновку слідчого судді про можливість перешкоджання провадженню іншим чином, то і з цього приводу взагалі не зазначено жодних фактів та доводів. Наявність спільників підозрюваного, це є вигадка органу досудового розслідування, оскільки ні свідки, ні протоколи НСРД не підтверджують факту співучасників, вони не підтверджують навіть пред`явлену підозру. З клопотання слідчого зрозуміло, що залишилось лише закінчити проведення експертизи та отримати тимчасовий доступ, вплив на дані слідчі дії фізично неможливий через їх характер, що має фіксацію в електронних носіях та системах, до яких доступ підозрюваному є неможливим, тобто, даний ризик є надуманим та необгрунтованим.

Апелянт зазначає, що підозрюваний за час знаходження справи у провадженні суду, належним чином ставився до виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, не намагався перешкоджати кримінальному провадженню, зірвати засідання, тощо, тим більше, скоювати інший злочин він не збирається. ОСОБА_7 є не судимою раніше особою, не схильний до вчинення злочинів, займає відповідальну посаду міського голови, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно має дохід у виді зарплати, високий рівень довіри в громаді, сталі соціальні зв`язки - цивільну дружину, двоє дітей, онуків, мати та батька похилого віку. Він є інвалідом 3 групи, має травму хребта, застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при наявній хворобі, може завдати йому фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу його життю чи призвести до серйозно погіршення здоров`я.

Крім того, ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживав разом зі своєю цивільною дружиною, її неповнолітньою дитиною за адресою АДРЕСА_2 , а також були надані документи щодо наявності у нього житла у м. Суми, за місцем проживання матері. Цим доводам слідчий суддя не надавав оцінки взагалі.

Крім того, як зазначає апелянт, ризик того, що ОСОБА_7 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та втекти, з підстав, що він мешкає в м. Середина-Буда, спростовується наданими доказами, а саме, що мати ОСОБА_7 має на праві власності квартиру в м. Суми, де можливе перебування останнього у разі обрання цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету, що буде запобігати втечі, враховуючи значно більшу віддаленість м. Суми до державного кордону, ніж м. Середина-Буда. Тим паче, для виїзду з міста необхідно перетнути ряд контрольно-пропускних пунктів з обов`язковим пред`явленням паспорту громадянина України, що виключає будь-яку можливість виїзду з міста взагалі.

Однак, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання сторони захисту не обґрунтував це взагалі та не надав оцінку вказаним даним доводами.

Посилаючись на національне законодавство, Конституцію України, Практику ЄСПЛ та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, захисник ОСОБА_8 вважає, що в даному випадку наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого та обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги - заперечував, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На думку колегії суддів, задовольняючи клопотання слідчого, вказаних вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що СВ УСБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000016 від 05 квітня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 332 КК України, за фактом вчинення міським головою С-Будської міської ради ОСОБА_7 умисних дій, спрямованих на підривну діяльність проти України в умовах воєнного стану та організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

29 квітня 2022 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 30 квітня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 332 КК України.

Ухвалою колегією суддів Сумського апеляційного суду від 04 травня 2022 року, скасовано рішення слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 01 травня 2022 року, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 червня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 червня 2022 року підозрюваному ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до 29 липня 2022 року.

В рамках даного кримінального провадження старший слідчий в особливо важливих справах СВ УСБ України в Сумській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, яке вмотивовано тим, що строк дії попередньої ухвали, якою до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання закінчується, а завершити досудове розслідування у 3-х місячний строк не виявляється за можливе, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, що ризик, передбачених п.п.1,3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та існують і запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечили проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

За результатом розгляду заявлених клопотань, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання підозрюваного та його захисників, та задовольнив клопотання слідчого, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 23 вересня 2022 року включно.

При цьому, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею було враховано те, що матеріалами клопотання слідчого доведено неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали, якою ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, а також, що актуальними є ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існування та не зменшення зазначених ризиків було встановлено слідчим суддею, з врахуванням, у сукупності, характеру злочинів, по яким ОСОБА_7 оголошена підозра, суворістю покарання, яке загрожує останньому, у разі визнання його винним, наявністю у нього стійких зв`язків у країні-агресорі, в тому числі у владних структурах, місця його проживання, що знаходиться: безпосередньо на кордоні з територією рф, контроль за яким зі сторони України є ускладненим внаслідок збройної агресії рф проти нашої країни.

Саме з врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя і дійшов висновку про необхідність саме продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що просить апелянт, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що протоколи НСРД взагалі не мають фактів, що зазначені у повідомленні про підозру, що в матеріалах провадження відсутні докази того, що ОСОБА_7 впливав на свідків та намагався знищити докази, а скоювати інший злочин він не збирається, жодним чином не спростовують правильність висновків слідчого судді, враховуючи, що досудове розслідування на даний час триває і не завершено, встановлюються обставини вчинення вказаних злочинів, збираються докази, проводяться слідчі дії, і на даний час, обставин, за яких можливо було б дійти висновку про зменшення чи відсутність встановлених слідчим суддею ризиків, колегія суддів не вбачає.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 є не судимою раніше особою, не схильний до вчинення злочинів, займає відповідальну посаду міського голови, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно має дохід у виді зарплати, високий рівень довіри в громаді, сталі соціальні зв`язки - цивільну дружину, двоє дітей, онуків, мати та батька похилого віку, ніяким чином не впливають на наявність встановлених ризиків, оскільки існували ще до подій злочинів, у вчиненні яких підозрюється останній.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_7 є інвалідом 3 групи, має травму хребта, то колегія суддів зауважує, що в матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження того, що за станом здоров`я підозрюваний не може перебувати в установі попереднього ув`язнення, а наявність у матері останнього на праві власності квартири у м. Суми, не є безумовною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з врахуванням усіх вищезазначених обставин.

За таких обставин, всупереч доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було надано належну оцінку усім обставинам провадження і висновок про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є цілком обгрунтованимо, за відсутності обставин, за яких останньому можливо було б змінити раніше застосований запобіжний захід на більш м`який.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні протиправних дій в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4