ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1365/22 Справа № 202/5061/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590, щодо

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Шахтарське
Донецької області, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого першого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, однак з урахуванням конкретних обставин справи, беручи до уваги дані про особу
ОСОБА_8 , який раніше не судимий, сукупність ризиків і доводів, на які посилається сторона обвинувачення, дають підстави для висновку про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки сама по собі тяжкість інкримінованого йому злочину не може вважатися достатньою причиною для тримання особи під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої у АДРЕСА_2 , з визначенням застави у розмірі 400 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а отже, може здійснити дії щодо переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначає, що підозрюваний може у спосіб погроз, підкупу, вмовлянь, залякування тощо незаконно впливати на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині. Також зазначає, що існує ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки побоючись покарання, яке може бути застосоване до нього у разі визнання судом винним, ОСОБА_8 може самовільно залишити місце несення служби, що утворює склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України (дезертирство). Вказує, що недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлена зневажливим ставленням ОСОБА_8 до уповноважених осіб держави та відсутністю моральних орієнтирів, направлених на виконання покладених на нього обов`язків, що розкрито його службовою характеристикою та встановленими обставинами інкримінованого злочину.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2022 року щодо ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, 20 серпня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 20 серпня 2022 року, який повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20 серпня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20 серпня 2022 року; протоколами проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2022 року, а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого.
Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від

29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і прийшов до висновку, що сама по собі тяжкість інкримінованого йому злочину не може вважатися достатньою причиною для тримання особи під вартою.
При цьому, апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного
ОСОБА_8 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого першого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4