Дата документу 31.03.2022 Справа № 554/2142/22
У Х В А Л А

31 березня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000836 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта вища, неодруженого, непрацюючого, судимого

22 лютого 2021 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, з звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді в Октябрському районному суді м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження № 0000836 від 14 серпня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, а також про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 02 квітня 2022 року.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу та продовжують існувати, і на даний час не зникли та не зменшилися. З урахуванням характеру вчинених злочинних діянь, способу їх скоєння, поведінку обвинуваченого, на переконання прокурора, є всі підстави вважати, що він може переховуватись від явки до суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному проваджені, продовжити злочинну діяльність, оскільки вже був засуджений за злочин у сфері обігу наркотичних засобів та являється від них залежним.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник вважали можливим призначення справи до судового розгляду, проте з клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою не погодились, просили суд відмовити в задоволенні такого клопотання та застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали провадження, суд вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду та приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з таких підстав.

Кримінальне провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстави для закриття провадження чи його зупинення відсутні. Відсутні також інші перешкоди для призначення судового розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, не має офіційного місця роботи, навчання та доходу.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, за таких обставин, та зважаючи при цьому, що ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити його належної процесуальної поведінки, а тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, вважаючи за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Одночасно, задовольняючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави із врахуваннямальтернативного розміру застави в сумі 95720 грн., визначеного слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави 04 лютого 2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд матеріалів кримінального провадження № 0000836 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави одноособово у відкритому судовому засіданні о 10 год 50 хв 31 березня 2022 року.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, а саме до 30 травня 2022 року, визначивши розмір застави в сумі 95720 грн.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала, в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 31 березня 2022 року о 15 годині.

Суддя ОСОБА_1