Справа № 182/8066/21
Провадження № 1-кп/0182/455/2022
У Х В А Л А
Іменем України
15.03.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 11 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст.369 КК України, ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Нікопольського міськрайонного суду 23.11.2021 року від прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури надійшло кримінальне провадження за №0000136 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України. Стосовно обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 березня 2022 року.

Обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судове засідання не доставлені, тому судове засідання призначене в режимі відеоконференції.

11.03.2022 р. до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. На думку прокурора, існує ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки у разі доведеності їх провини, кожному з них може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років. Обвинувачені вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини пов`язанні з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Обвинувачені не мають постійного законного джерела доходу, родинних зобов`язань, що в подальшому може спонукати їх до вчинення нових злочинів, оскільки очевидно, що останні існують за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, а саме внаслідок збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, а тому ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обґрунтовано існує. До того ж, обвинувачені можуть впливати на свідків та експертів з метою зміни ними показів, оскільки в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження їм стали відомі їх повні анкетні данні. Крім того, обвинувачені можуть впливати один на одного з метою зміни показів, для викривлення обставин вчинення кримінального правопорушення. За таких обставин прокурор категорично заперечував проти зміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , оскільки, на його думку, жоден з інших запобіжних заходів не здатен гарантувати належну процесуальну поведінку обвинувачених. При цьому, просив визначити обвинуваченим у вигляді альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі не менше 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 заперечували щодо наявності ризиків, зазначених в клопотанні прокурора і просили змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, за його постійним місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає його мати, яка на даний час як ніколи потребує його допомоги. При цьому захисник посилався на те, що визначений раніше розмір застави, який підтримує прокурор є непомірним для обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_7 також заперечували щодо наявності ризиків, зазначених в клопотанні прокурора і просили змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, за його постійним місцем мешкання і реєстрації. При цьому захисник посилався на те, що прокурором не враховано стан здоров`я обвинуваченого та взагалі не обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України і необхідність застосування саме такого найсуворішого запобіжного заходу.
Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали справи, вважаю, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Крім того, у справі "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що «органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Тому, серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, дає можливість виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. При вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 і ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, з конфіскацією майна, що є свідомим для обвинувачених і в подальшому може спонукати кожного з них переховуватися від суду і доводить існування ризику можливої втечі.

На думку суду, на даний час обґрунтовано існує ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, в яких вони обвинувачуються, оскільки інкриміновані злочини обвинуваченими вчинені ними у складі організованої групи, з розподілом ролей кожного з них. Крім того, відсутні відомості про те, що обвинувачені працюють офіційно або мають інше постійне законне джерело доходу, що в свою чергу доводить те, що останні можуть існувати за рахунок грошових коштів отриманих злочинним шляхом, як то незаконний збут наркотичних засобів і психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, який є корупційним злочином і фактично вчинений з метою приховування іншого злочину, що вказує на наявність ризику вчинення нового злочину.

Однак, зазначений прокурором ризик впливу на експертів у кримінальному провадженні, на думку суду, є недоведеним та нерозкритим у клопотанні взагалі є також можливий вплив на свідків у кримінальному провадженні, оскільки у кримінальному провадженні проведені усі експертизи і жоден зі свідків до теперішнього часу не звернувся з відповідною заявою до правоохоронців щодо незаконного впливу з боку обвинувачених або членів їх родини.
Запобігти наявним ризикам, які на погляд суду, до тепер не зменшилися з часу обрання запобіжного заходу слідчим суддею, на даній стадії судового розгляду справи, може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стороною захисту не надано суду відомостей про те, що обвинувачені, зокрема ОСОБА_4 за станом здоров`я або з інших причин не можуть утримуватися під вартою.

Жодна особа з оточення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка б заслуговувала на довіру, до тепер не звернулася до суду з заявою про бажання і можливість забезпечити виконання кожним з обвинувачених процесуальних обов`язків і зобов`язалася, за необхідності, доставляти їх до суду на першу вимогу.

Таким чином є очевидним, що інший, більш м`який запобіжний захід, не буде дієвим і не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки кожного з обвинувачених. Враховуючи викладене, тримання обвинувачених під вартою є необхідним запобіжним заходом на даному етапі судового розгляду, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, що відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу і не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

З урахуванням викладеного, підстав для задоволення клопотань обвинувачених і їх захисників щодо зміни запобіжного заходу стосовно кожного з них на даний час не вбачається.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, враховуючи стадію судового розгляду зазначеного кримінального провадження, відомості про обвинувачених, які, з їх слів, мають хронічні захворювання і потребують медичного лікування, суд вважає за можливе зменшити розмір застави стосовно кожного з них до 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а обов`язки визначенні в попередній ухвалі, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 315 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк судового розгляду, але не більше шістдесяти днів, а саме до 13 травня 2022 року.
Визначити для кожного з обвинуваченого заставу у сумі кратній 450 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1116450 ( один мільйон сто шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених на обвинувачених у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

В задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ДУВП 4 для виконання і для вручення обвинуваченим.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1